Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-2219/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Sárközy István
Az eljárás megindulása
A panaszos beadványában az építésügyi hatóság eljárásának vizsgálatát kérte, ugyanis álláspontja szerint a szomszédos építkezések miatt ingatlana csapadékvíz-elvezetése nem megoldott. Mivel a mélyebb fekvésű telkeket feltöltötték, az esőzések után az ő ingatlanán gyűlik össze a csapadékvíz.
A beadványban foglaltak alapján felmerült a tulajdonhoz, a tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye sérelmének gyanúja, ezért vizsgálatot indítottam és tájékoztatást kértem Nagykőrös Város polgármesterétől.

Az érintett alapvető jogok
-	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés]
-	A tisztességes eljáráshoz való jog követelménye: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.” [Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés]
-	A tulajdonhoz való jog: „Mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez. A tulajdon társadalmi felelősséggel jár.” [Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdés]

Az alkalmazott jogszabályok
-	Magyarország Alaptörvénye;
-	Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (Mhötv.);
-	Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.);
-	A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény (Vgt.);
-	A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.);
-	Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (OTÉK).

A megállapított tényállás
A panaszos 2010 májusában vette észre családi házán az első repedéseket, ekkor a polgármesterhez fordult a problémával. A panaszos tudomása szerint a telek végében természetes vízgyűjtő terület volt, azonban a szomszédos telkek tulajdonosai elkezdték feltölteni a talajszintet, így a telkek közötti szintkülönbség mintegy másfél méter lett. A feltöltés tényét megerősítette Nagykőrös Város polgármestere is, aki kifejtette, hogy az elmúlt évtizedben fokozatosan építették be a szomszédos utcát (Huszár utca), ahol az ingatlanok tulajdonosai az építkezés megkezdése előtt feltöltötték a mély fekvésű telkeket. A panaszos kifogásolta, hogy az építési engedélyek kiadása során nem vették figyelembe, hogy a feltöltött ingatlanok miatt a csapadék a telkére ömlik.
Az önkormányzat elhelyezett egy átemelő szivattyút, amely alkalmas a szokásos mennyiségű csapadék elvezetésére, azonban intenzív esőzések idején már elégtelen, ugyanis a nyílt árokból – ahová átemeli a csapadékvizet – a víz visszafolyik az ingatlanra.
A panaszos álláspontja szerint a felgyűlt víz miatt, ingatlanának állapota nagymértékben romlott, értéktelenné vált.
A tényállás felderítése érdekében tájékoztatást kértem Nagykőrös Város polgármesterétől, aki válaszában kifejtette, hogy az önkormányzat mindig kiemelten kezelte az Abonyi út 22., 22/A és a környező mély fekvésű ingatlanokon élők csapadékvíz elvezetési problémáit, valamennyi ezt igénylő alkalommal megtette a szükséges intézkedéseket, és igyekezett (pl. átmeneti segély folyósításával) segítséget nyújtani az egyik érintett ingatlantulajdonosnak.
Az önkormányzat műszaki bizottsága 2004 októberében készült tájékoztatója szerint az Abonyi út 22/A számú ingatlan tulajdonosa kérte az ingatlan kisajátítását, mivel az esőzések után az ott megrekedt víz miatt (noha a tűzoltóság megpróbálta kiszivattyúzni a vizet, de az nem vezetett eredményre) az udvar közepéig állt a sár, a víz a szennyvízszikkasztót is elöntötte. A helyszíni vizsgálat megállapította, hogy az Abonyi út szintjénél 40-50 cm-rel alacsonyabban van az épületek előtti járda szintje, és további 40-50 cm-rel lejjebb fekszik az ingatlanok hátsó része. „Normál esős időben az Abonyi úti csapadékvíz-elvezető árok a vizet el tudja vezetni, de nagyobb, átlagostól eltérő nagyságú csapadék esetén az említett ingatlanok hátsó részét elönti.”
A vizsgálat során megállapították, hogy a terepszinti adottság már legalább 100 éve, az épületek építésekor fennállt. A bizottság álláspontja szerint mivel az Ötv. alapján a csapadékvíz-elvezetés nem tartozik az önkormányzat kötelezően ellátandó feladatai közé, terhére nem róható fel mulasztás, ezért az ingatlan kisajátítására nem volt lehetőség.
Az önkormányzat egy mérnöki irodával is megvizsgáltatta a csapadékvíz-elvezetés lehetőségeit. Átlagos viszonyok között az ingatlanon beépített szivattyú az utcai nyílt árokba emeli át a vizet. Felhőszakadás esetén a szivattyú nem tudja kifejteni a szükséges hatást, mivel nincs hova kinyomni a vizet. A szakvélemény három megoldási javaslatot tartalmazott. 
Az első szerint javulna a helyzet, ha nagyobb méretű átereszekkel épülne ki a vízelvezetés. A második lehetőség a bel- és csapadékvíz Huszár utcai beépítetlen telken lévő gödörbe történő átemelése. Ebben az esetben azonban az átemelés után megnőne a talajvíz szintje, így a kiegyenlítődés miatt a víz visszakerülne a mélyebben fekvő telkekre. Felhőszakadás esetén tehát ez sem biztosítaná a csapadékvíz elvezetését. A harmadik, egy új, zárt csapadékvíz-elvezető csatorna kiépítése. A beruházás 2004-es árakon mintegy 18-20 millió forint lett volna, és a mérnöki vizsgálat szerint ez sem biztosította volna felhőszakadás esetén a teljes megoldást.
A bizottság a következőképp foglalta össze a vizsgálat eredményét: a terepviszonyok miatt a csapadékvíz elvezetése a magas költségek ellenére sem oldható meg biztonságosan. Mivel az önkormányzat terhére nem róható fel mulasztás, az ingatlanok kisajátítására nincs lehetőség. Amennyiben az önkormányzat mégis a csapadékvíz-elvezető rendszer kiépítése mellett határozna, képviselő-testületi döntés szükséges hozzá, mivel a csapadékvíz-elvezetés nem kötelező önkormányzati feladat.
2004 szeptemberében szakvélemény készült az Abonyi út 22. és 22/A házszám alatti ingatlanok esetenkénti csapadékvíz elöntéséről. A szakvélemény szerint a szomszédos ingatlanokat (Vitéz u., Huszár u., Bartók Béla u.) feltöltötték, így a tárgyi ingatlanok hátsó udvarrésze mintegy 1-2 méterrel mélyebben fekszik a Huszár utcai terepszintnél. Az ingatlanok előtti járdaszint 45-50 cm-rel alacsonyabban van, mint az Abonyi út útburkolatának szintje.
A szakvélemény szerint kisebb csapadék esetén a mély fekvésű területen, a zöldfelületen a csapadékvíz elszikkad. Magas talajvízszint mellett a felszínre folyó csapadék átemelővel az utcai árokba vezethető. Nagy intenzitású csapadék esetén az utcai árok és zárt csatorna nem tudja elvezetni a csapadékvizet, így a víz az Abonyi út 20. és 22/A számú ingatlanokra folyik, azok mély fekvésű részeit elönti.
A kis átemelő szivattyú üzemeltetésekor is az átemelt víz visszajut az ingatlanra. A nagy intenzitású csapadék a térség magasabb területéről (Vitéz u., Huszár u.) az Abonyi út 20., 22., 22/A szám alatti ingatlanok mély fekvésű részeire folyik.
A vízelvezetés megoldására végül egy zárt bekötőszakasz építését javasolta a tervező. A mély fekvésű terület csapadékvíz elöntésének megakadályozása az utcai járdaszintek jelentős megemelésével (épületek átépítésével) biztosítható.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – helyi önkormányzat tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Jelen vizsgálattal összefüggésben Nagykőrös Város Önkormányzata az ombudsman által vizsgálható, az Ajbt. 18. § (1) bekezdésében említett hatóságnak minősül.

II. A vizsgált alapvető jogok és elvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is [9/1992. (I. 30.) AB határozat]. Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.]
Ezért alapvetőek a jogbiztonság alkotmányos követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. [9/1992. (I. 30.) AB határozat.]
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB határozat.] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell. 
A tisztességes eljáráshoz való jog – noha az Alaptörvény szövegezése némileg eltérő, tartalmilag azonban változatlan az Alkotmányhoz képest – az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésben foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdésből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. (315/E/2003. AB határozat, ABK 2003. október, 741, 743.) A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye [14/2004. (V. 7.) AB határozat].
Az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez. Az Alkotmány szempontjából a tulajdont a vonatkozó jogszabályok együttese definiálja: az alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori (alkotmányos) közjogi és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni”. [Az Alkotmány kommentárja I., Századvég Kiadó, Budapest, 2009., 463. o.] A törvényalkotó továbbá a tulajdonhoz való jog alapján mindig köteles tiszteletben tartani azokat a jogosítványokat, amelyeket korábban ő maga alakított ki alkotmányos értelemben vett tulajdonként. [Az Alkotmány kommentárja I., Századvég Kiadó, Budapest, 2009., 459. o.] Az Alkotmánybíróság kinyilatkoztatta, hogy a magánjogi tulajdonjogi tárgyakon túl azon egyéb vagyoni értékű jogok is tulajdonvédelemben részesülnek, amelyek esetében, a tulajdon „önálló részjogosítványáról” van szó. „Az Alkotmánybíróság […] az alkotmány tulajdonvédelemmel kapcsolatos rendelkezéseit olyan alapjognak tekinti, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a bíróságok az egyéb dologi jellegű vagyoni jogok védelmére is alkalmaznak.”  [Az Alkotmány kommentárja I., Századvég Kiadó, Budapest, 2009., 456. o., 462. o.]
Az Alkotmánybíróság szerint az alkotmányos tulajdonvédelem köre és módja nem szükségképpen követi a polgári jogi fogalmakat, és nem azonosítható az absztrakt polgári jogi tulajdon védelmével. Az alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme mindig konkrét; függ a tulajdon alanyától, tárgyától és funkciójától, illetve a korlátozás módjától is. [64/1993. (XII. 22.) AB határozat.]

III. Az ügy érdeme tekintetében
III.1. Az önkormányzat feladatai
Az Ötv. 1. § (1) bekezdése szerint a […] helyi önkormányzat a feladat- és hatáskörébe tartozó […] helyi közügyekben önállóan jár el. A (2) bekezdés értelmében a helyi közügyek a lakosság közszolgáltatásokkal való ellátásához, a közhatalom önkormányzati típusú helyi gyakorlásához, valamint mindezek szervezeti, személyi és anyagi feltételeinek helyi megteremtéséhez kapcsolódnak. A (3) bekezdés úgy rendelkezik, hogy a helyi önkormányzat – a törvény keretei között – önállóan szabályozhatja, illetőleg egyedi ügyekben szabadon igazgathatja a feladat- és hatáskörébe tartozó helyi közügyeket. Döntését az Alkotmánybíróság, illetve bíróság és kizárólag jogszabálysértés esetén bírálhatja felül. Az (5) bekezdés értelmében törvény a helyi önkormányzatnak kötelező feladat- és hatáskört is megállapíthat. A kötelezően ellátandó önkormányzati feladat- és hatáskörök meghatározásával egyidejűleg az Országgyűlés biztosítja az ellátásukhoz szükséges anyagi feltételeket, dönt a költségvetési hozzájárulás mértékéről és módjáról. Ilyen törvény például a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése rendelkezik a települési önkormányzat feladatairól. Az önkormányzati közügyek körébe tartozik a közszolgáltatások feltételrendszerének megteremtése, a helyi lakosság közszolgáltatásokkal való ellátásának a biztosítása. A települési önkormányzatoknak a helyi közszolgáltatások körében jelentkező feladatait a törvény széles körben állapítja meg. E feladatok között megtalálható különösen a településfejlesztés, a településrendezés, az épített és természeti környezet védelme, a lakásgazdálkodás, a vízrendezés és vízelvezetés, csatornázás, köztemető fenntartása, a helyi közutak és közterületek fenntartása, a helyi közutakon, a helyi önkormányzat tulajdonában álló közforgalom elöl el nem zárt magánutakon, valamint tereken, parkokban és egyéb közterületeken közúti járművel történő várakozás (parkolás) biztosítása, helyi tömegközlekedés, a köztisztaság és településtisztaság biztosítása; gondoskodás a helyi tűzvédelemről, közbiztonság helyi feladatairól; közreműködés a helyi energiaszolgáltatásban, a foglalkoztatás megoldásában; az óvodáról, az alapfokú nevelésről, oktatásról, az egészségügyi, a szociális ellátásáról, valamint a gyermek és ifjúsági feladatokról való gondoskodás; a közösségi tér biztosítása; közművelődési, tudományos, művészeti tevékenység, sport támogatása; a nemzeti és etnikai kisebbségek jogai érvényesítésének biztosítása; az egészséges életmód közösségi feltételeinek elősegítése.
A felsorolás nem teljes, tehát nem található meg minden feladat, amelyet a települési önkormányzat végez, végezhet.
Az (1) bekezdésben felsorolt feladatokkal kapcsolatban az önkormányzat határozza meg – a lakosság igényei alapján, anyagi lehetőségeitől függően –, hogy mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el.
Az Ötv. 8. § (3) bekezdése értelmében törvény a települési önkormányzatokat kötelezheti arra, hogy egyes közszolgáltatásokról és közhatalmi helyi feladatok ellátásáról gondoskodjanak. E kötelezettségek a település nagyságától, a lakosságszámtól, és egyéb feltételektől függően eltérően is megállapíthatók.
A települési önkormányzat kötelezően ellátandó feladatait az Ötv. 8. § (4) bekezdése sorolja fel. Eszerint az önkormányzat köteles gondoskodni az egészséges ivóvíz ellátásáról, az óvodai nevelésről, az általános iskolai oktatásról és nevelésről, az egészségügyi és a szociális alapellátásról, a közvilágításról, a helyi közutak és a köztemető fenntartásáról, a helyi közutakon, a helyi önkormányzat tulajdonában álló közforgalom elöl el nem zárt magánutakon, valamint tereken, parkokban és egyéb közterületeken közúti járművel történő várakozás (parkolás) biztosításáról; köteles biztosítani a nemzeti és az etnikai kisebbségek jogainak érvényesülését.
2013. január 1-jén lép hatályba az Mhötv., amely a következőképpen rendezi a helyi önkormányzatok feladat- és hatásköreit. A helyi önkormányzat ellátja a törvényben meghatározott kötelező és az általa önként vállalt feladat- és hatásköröket. A helyi önkormányzat […] önként vállalhatja minden olyan helyi közügy önálló megoldását, amelyet jogszabály nem utal más szerv kizárólagos hatáskörébe. Az önként vállalt helyi közügyekben az önkormányzat mindent megtehet, ami jogszabállyal nem ellentétes. Az önként vállalt helyi közügyek megoldása nem veszélyeztetheti a törvény által kötelezően előírt önkormányzati feladat- és hatáskörök ellátását, finanszírozása a saját bevételek, vagy az erre a célra biztosított külön források terhére lehetséges. [10. § (1)-(2) bekezdés]
A törvény 13. § (1) bekezdése felsorolja a helyi közügyeket, valamint a helyben biztosítható közfeladatok körében ellátandó helyi önkormányzati feladatokat. E körbe tartozik különösen a településfejlesztés, településrendezés, helyi környezet- és természetvédelem, vízgazdálkodás, vízkárelhárítás, víziközmű-szolgáltatás.

III.2. A vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény
A Vgt. 4. § (1) bekezdése határozza meg a települési önkormányzat feladatait, így ezek közé tartozik:
a) a helyi vízi közüzemi tevékenység fejlesztésére vonatkozó – a vízgazdálkodás országos koncepciójával és a jóváhagyott nemzeti programokkal összehangolt tervek kialakítása és végrehajtása;
d) a vízgazdálkodási feladatokkal kapcsolatos önkormányzati hatósági feladatok ellátása;
f) a helyi vízrendezés és vízkárelhárítás, az árvíz- és belvízelvezetés.
A Vgt. VI. fejezete rendelkezik a vizek kártételei elleni védelemről és védekezésről. A Vgt. 16. § (1) bekezdése szerint a vizek kártételei elleni védelem érdekében szükséges feladatok ellátása – a védőművek építése, fejlesztése, fenntartása, üzemeltetése, valamint a védekezés – az állam, a helyi önkormányzatok, illetve a károk megelőzésében vagy elhárításában érdekeltek kötelezettsége.
A Vgt. 16. § (5) bekezdése értelmében a helyi önkormányzatok feladata:
-	a legfeljebb két település érdekében álló védőművek létesítése, a helyi önkormányzat tulajdonában lévő védőművek fenntartása, fejlesztése és azokon a védekezés ellátása;
-	a település belterületén a patakok, csatornák áradásai, továbbá a csapadék- és egyéb vizek által okozott kártételek megelőzése – kül- és belterületi védőművek építésével – a védőművek fenntartása, fejlesztése és azokon a védekezés ellátása;
-	a vizek kártételei elleni védelemmel összefüggő – külön jogszabályban meghatározott – feladatok ellátása.
Az önkormányzat műszaki bizottsága tájékoztatója szerint az ingatlan szintje 40-50 cm-rel alacsonyabban van, mint az Abonyi út szintje, hátsó része pedig további 40-50 cm-rel lejjebb helyezkedik el. A tájékoztatóban kifejtették, hogy „normál esős időben” az Abonyi úti csapadékvíz-elvezető árok a vizet el tudja vezetni, azonban nagyobb, átlagostól eltérő intenzitású csapadék esetén a víz a tárgyi ingatlanok hátsó részét elönti.
A Vgt. 16. § (5) bekezdésében foglaltaknak megfelelően az önkormányzat feladata a csapadékvíz által okozott kártételek megelőzése (kül- és belterületi védőművek építésével), valamint a védőművek fenntartása, fejlesztése. Ennek az önkormányzat részben eleget is tett, amikor 2000 októberében egy szivattyút helyezett el. A polgármester tájékoztatása szerint 2010-ben az Abonyi út teljes hosszában és a Huszár utcában kiépítették a csapadékvíz-elvezető rendszert.
A panaszos csatolta a polgármesteri hivatal városfejlesztési és üzemeltetési irodája válaszát, amelyben kifejtették, hogy az Abonyi út 22. számú ingatlanon található csapadékvíz átemelő szivattyút nagyobb teljesítményűre cserélték. A levélből kiderül, hogy az ingatlan terepadottságaiból adódóan továbbra is előfordulhat, hogy a heves esőzések alkalmával a hátsó részén összegyűlhet a víz.
Tekintettel arra, hogy a nagyobb teljesítményű szivattyúval sem teljesen megoldott a csapadékvíz elvezetésének problémája, a Vgt. 16. § (5) bekezdése alapján az önkormányzat feladata a védőművek további fejlesztése. Annak érdekében, hogy a panaszos ingatlana a csapadékvíz tekintetében az intenzív esőzések alkalmával is biztonságban legyen, a védőművek további fejlesztése szükséges.

III.3. Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet
Az OTÉK 47. § (8) bekezdése értelmében a telek, terület csapadékvíz-elvezetési rendszerét úgy kell kialakítani, hogy a víz a terepen és az építményekben, továbbá a szomszédos telkeken és építményekben, valamint a közterületen kárt (átázást, kimosást, korróziót stb.) ne okozzon, és a rendeltetésszerű használatot ne akadályozza.
A 47. § (9) bekezdése értelmében a csapadékvíz a telken belül elszivárogtatható, ha ez a telek és a szomszédos telkek, továbbá az építmények állékonyságát és rendeltetésszerű használatát nem veszélyezteti. A (10) bekezdése szerint a telekről csapadékvizet a közterületi nyílt vízelvezető árokba csak zártszelvényű vezetékben és az utcai járdaszint alatt szabad kivezetni. Amennyiben a vízelvezető árok a közút tartozéka, úgy abba a környezetéből – a telkekről – csapadékvíz bevezetése csak az út kezelőjének hozzájárulásával történhet.
Az Alkotmánybíróság 19/2003. (IV. 18.) AB határozatában egy önkormányzat csapadékvíz elvezetéséről szóló rendeletét megsemmisítette, mivel az alkotmányellenes volt. Az AB határozat is hivatkozik az OTÉK 47. § (8)-(10) bekezdéseire, amelyek értelmében úgy kell kialakítani a telek csapadékvíz-elvezetési rendszerét, hogy a víz az építményekben, a szomszédos telkeken és építményekben ne okozzon kárt, valamint a rendeltetésszerű használatot ne akadályozza. A csapadékvíz abban az esetben szivárogtatható el a telken belül, ha a telek és a szomszédos telkek, valamint az építmények állékonyságát és rendeltetésszerű használatát nem veszélyezteti. Az Alkotmánybíróság fenti határozata is megerősíti azon álláspontomat, mely szerint a panaszos ingatlanán nem megfelelő a csapadékvíz-elvezetés kialakítása. Ezt alátámasztja a már idézett szakértői vélemény, valamint az önkormányzat műszaki bizottsága tájékoztatása is.

Összefoglalva
A csapadékvíz elvezetésének kérdése évek óta, rendszeresen visszatérő probléma, amelyet a Hivatalomhoz érkezett beadványok is alátámasztanak. A panaszosok jellemzően a csapadékvíz nem megfelelő elvezetését kifogásolták, és az ebből eredő károkról tájékoztattak.
Az Ötv. rendelkezései szerint a csapadékvíz-elvezetés nem a kötelezően ellátandó önkormányzati feladatok között szerepel, ugyanakkor az önkormányzat feladatai között megtalálható a vízrendezés, vízelvezetés, csatornázás. Ebből következően álláspontom szerint Nagykőrös Város Önkormányzatának – lehetőségeihez képest – törekednie kell arra, hogy a panaszban szereplő csapadékvíz-elvezetési problémát megoldja, elsősorban saját forrásból, amennyiben ez nem lehetséges, akkor az érdekeltek bevonásával, megosztva a fejlesztési költségeket. 
A rendelkezésemre bocsátott iratokból egyértelműen megállapítható, hogy a panaszos ingatlana hátsó részéből a csapadékvíz nem tud elfolyni a közterület felé, azaz nem megoldott a csapadékvíz elvezetése. E tény alapján az önkormányzatot mulasztás terheli a tekintetben, hogy szomszédos telkek építési engedélyei (földfeltöltés) kiadása során nem kellő körültekintéssel értékelték a csapadékvíz-elvezetés kérdését, így a csapadékvíz-elvezetési megoldások nem felelnek meg az OTÉK 47. § (8) bekezdésében foglaltaknak. 
Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy az engedélyezési eljárások során e kérdésben történt mulasztás a tisztességes eljárással összefüggésben okoz visszásságot, de fenntartja az érintett ingatlanok tulajdonosai tulajdonhoz való joga sérelmének állandó és közvetlen veszélyét is.
A Vgt. 16. § (1) bekezdése szerint a vizek kártételei elleni védelem érdekében szükséges feladatok ellátása […] a helyi önkormányzatok, illetve a károk megelőzésében vagy elhárításában érdekeltek kötelezettsége. Az Ötv. 77. § (1) bekezdése szerint az önkormányzat közszolgáltatásokat nyújt. Saját tulajdonnal rendelkezik és költségvetési bevételeivel, kiadásaival önállóan gazdálkodik. Az önkormányzat a feladatai ellátásának feltételeit – többek között – saját bevételekből teremti meg. A csapadékvíz-elvezetési problémák megoldása akár az érintettek bevonásával, anyagi hozzájárulásával is megvalósítható.
A Vgt. értelmében tehát mind a helyi önkormányzat, mind az érdekelt feladata, hogy kiépítse, fenntartsa, üzemeltesse a védőműveket, jelen esetben az átemelő szivattyút. A védőművek építése (például az ingatlan hátsó részének feltöltése) az önkormányzat és a tulajdonos közös feladata.
Mindebből következően megállapítottam, az önkormányzat azzal, hogy nem tett eleget a Vgt. 16. § (1) és (5) bekezdésekben foglalt feladatainak – nem épített ki megfelelő védőműveket, így a csapadékvíz összegyűléséből eredő kártételek megelőzése nem valósulhatott meg –, a jogbiztonsághoz való jog sérelmével összefüggő visszásságot idézett elő.

Intézkedésem
Az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján felkérem Nagykőrös Város polgármesterét, haladéktalanul kezdeményezze az Abonyi út 20., 22. és 22/A szám alatti ingatlanokat érintő csapadékvíz-elvezető rendszer fejlesztését annak érdekében, hogy az intenzív esőzések után is alkalmas védőmű legyen a csapadékvíz biztonságos elvezetésére, továbbá intézkedjen a csapadékvíz miatt keletkezett károk elhárításáról.

Budapest, 2012. szeptember 24.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.