Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-2038/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Litkey-Juhász Orsolya
Az eljárás megindítása
A panaszos beadványában az AVE Zöldfok Zrt. (a továbbiakban: közszolgáltató) eljárását sérelmezte. A panaszos szerint a közszolgáltató a Zamárdiban található ingatlanát érintő bejelentéseire több éven keresztül nem válaszolt, a közszolgáltatást nem tudta igénybe venni, ennek ellenére visszamenőlegesen követelik tőle a szolgáltatási díj kifizetését. Sérelmezte azt is, hogy – bár bejelentésében közölte a közszolgáltatóval, hogy ingatlanának jellege „üdülő” – nem az üdülőkre, hanem az állandó lakás céljára szolgáló ingatlanokra érvényes szolgáltatási díj megfizetésére kötelezik.
Figyelemmel arra, hogy a beadvány alapján felmerült a Magyarország Alaptörvényében nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ajbt.) 20. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva, vizsgálatot indítottam. Vizsgálatom során az Ajbt. 21. § (1) bekezdés a) pontja alapján tájékoztatást kértem a közszolgáltató vezetőjétől. 

Érintett alapvető jogok
–	a jogállamiság elve és a jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)
–	a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”)

Alkalmazott jogszabályok
•	A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.)
•	A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.)
•	A hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.)
•	Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (a továbbiakban: Mötv.)
•	A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet
•	Zamárdi Város Önkormányzatának a helyi hulladékkezelési közszolgáltatás rendjéről, a településtisztaság egyes kérdéseiről és a közszolgáltatás díjának megállapításáról szóló 1/2003. (I. 28.) számú rendelete

A megállapított tényállás
1. A panaszos 2008 áprilisában a Zamárdiban található ingatlanát érintő tulajdonosváltozásról tájékoztatta a közszolgáltatót a lakossági hulladékszállítás igénybevételének bejelentésére szolgáló adatlapon. A bejelentésére a 2011. november 14-én kelt közszolgáltatói választ megelőzően – amelyet a panaszos 2011. október 27-én kelt levelére írtak – semmiféle választ nem kapott. 
A panaszos szerint a bejelentésére adandó válasz hiánya miatt a szolgáltatás igénybevételére vonatkozó szerződést nem köthette meg, a közszolgáltatást több éven keresztül nem tudta igénybe venni, ennek ellenére visszamenőlegesen követelik tőle a szolgáltatási díj megfizetését.
Előadta azt is, hogy a 2008 áprilisában tett tulajdonosváltozási bejelentésében közölte a közszolgáltatóval, hogy az ingatlan jellege „üdülő”, az nem szolgál állandó lakás céljára, oda sem ideiglenes, sem állandó lakó nincs bejelentve, azt minden ősszel téliesítik, elfagyás ellen víztelenítik (ősztől tavaszig teljességgel használhatatlan). Sérelmezte, hogy a szolgáltató nem az üdülőkre, hanem az állandó lakás céljára szolgáló ingatlanokra – teljes évre vonatkozó – érvényes szolgáltatási díjat követel tőle, visszamenőleges hatállyal. Álláspontja szerint az el nem végzett szolgáltatásért nem jár díjazás, másrészt az üdülő céljára szolgáló ingatlanra a nem állandó lakás céljáró szolgáló ingatlanra vonatkozó szolgáltatást nyújtja a közszolgáltató. 
2. A közszolgáltató tájékoztatása szerint a panaszostól 2008. április 25-én érkezett a hivatkozott adatlap, amely a tulajdonosváltozásra vonatkozó adatbejelentést tartalmazta. Annak adattartalma azonban nem igényelt visszajelzést, ezért arra válaszlevelet nem küldtek. „Az adatlap tartalma félreértésre adhatott okot jelen esetben, hiszen a bejelentőlap azon rovata, ahol az ügyfél megjelölte, hogy az ingatlan „üdülő” egyrészről új ingatlanok bejelentésére szolgál, másrészt nem a bejelentő megítélésén múlik az ingatlan jellegének meghatározása, hanem annak megjelölése során az ingatlan-nyilvántartási adatok figyelembevételével kell eljárni. Harmadrészt az adatlap az ingatlan adatai tekintetében csak segédletként szolgál, mivel az adatok az önkormányzattal való információcsere, ill. egyéb dokumentumokkal való egyeztetés útján történik.” 
A panaszos Zamárdiban található ingatlana jelenleg – az ingatlan-nyilvántartási adatokkal egyezően – lakóházként, vagyis állandó tartózkodásra szolgáló ingatlanként szerepel a Zrt. nyilvántartásában. Az adatlapon szereplő „új ingatlan bejelentés esetén az ingatlan jellege: üdülő/állandó” megkülönböztetés olyannak tűnhet, mintha az ingatlan besorolását az ügyfél maga választhatná meg. Ez azonban nem így van. Az adatlap e pontja csak és kizárólag az ingatlan-nyilvántartási adatokkal egyezően tölthető ki. Az ingatlanok besorolása minden esetben az ingatlan-nyilvántartási adatok alapulvételével, az önkormányzati adatközlés segítségével történik, az ingatlan jellegén, földhivatali besorolásán nem változtat az ingatlan használatának jellege. Ha például egy lakóházat annak tulajdonosa üdülőként csak a nyári időszakban használ, attól az még lakóházként állandó ingatlanként szerepel mind az ingatlan-nyilvántartásban, mind pedig a Zrt. adatbázisában.
A közszolgáltató válaszában kitért arra is, hogy jelen ügyben tapasztaltakra figyelemmel pontosítani fogják az adatlapot abban a tekintetben, hogy az ingatlanok besorolására vonatkozó részt egyértelművé teszik annak jelzésével, hogy az ingatlan jellegére vonatkozó adatok csak és kizárólag az ingatlan-nyilvántartási adatoknak megfelelően tölthetőek ki.
A közszolgáltató szerint téves a panaszos azon álláspontja, hogy a hulladékkezelési közszolgáltatást nem tudta igénybe venni. A szerződéses közszolgáltatási jogviszony a tulajdonossá válással létrejött, ahhoz külön szerződéskötésre nem volt szükség. A közszolgáltatónak egyébként a hatályos jogszabályokban meghatározott joga és kötelezettsége a hulladékkezelési közszolgáltatás ellátása. A szolgáltatás díjáról szóló számlákat és a fizetésre felszólító leveleket – adminisztrációs tévedés miatt – a panasszal érintett ingatlan címre postázták, mert a panaszos levelezési címének a nyilvántartásban való rögzítése elmaradt. Az ingatlan használatának hiánya ugyan okozhatott félreértést oly módon, hogy a tulajdonos a fizetési kötelezettségéről nem értesült folyamatosan, ugyanakkor ez a körülmény nem eredményezhette azt, hogy a tulajdonos nem tudott az elmúlt 3 és fél évben fizetési kötelezettségéről, hiszen ő maga jelentette be a tulajdonosváltozást. 

A vizsgálat megállapításai
1. A hatásköröm tekintetében 
A feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságomat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Az Ajbt. 18. § (2) bekezdése szerint közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv, a közüzemi szolgáltató, az egyetemes szolgáltató, az állami vagy európai uniós támogatás nyújtásában vagy közvetítésében közreműködő szervezet, a jogszabályban közszolgáltatásként megjelölt tevékenységet végző szervezet, valamint a jogszabályban előírt, kötelezően igénybeveendő szolgáltatást nyújtó szervezet. A közszolgáltatást végző szerv kizárólag e tevékenységével összefüggésben vizsgálható.
A konkrét vizsgálattal összefüggésben Zamárdi Község Önkormányzata (a továbbiakban: önkormányzat), valamint a településen hulladékkezelési közszolgáltatást végző AVE Zöldfok Zrt. általam vizsgálható közszolgáltatást ellátó (annak megszervezésében felelős) szervnek, illetve közszolgáltatónak minősülnek.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság számos határozatában kimondta, hogy a jogbiztonság kiemelkedően fontos jogállami érték, és ebből meghatározott kötelezettségek hárulnak mind a jogalkotó, mind a jogalkalmazó szervekre. Ahogyan pedig arra az Alkotmánybíróság felhívta a figyelmet a 30/2012. (VI. 27.) AB határozatában, az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése és az Alkotmány 2. § (1) bekezdése azonosan deklarálja az ún. jogállam klauzulát, tehát az eddig kialakított alkotmánybírósági gyakorlat relevánsnak tekinthető a vizsgálat során.
Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata többször megerősítette azt a tételt, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság alkotmányos követelményének egyik eleme az egységes jogértelmezésen alapuló jogalkalmazás. Nem lehet azonban világos, egyértelmű, és hatását tekintve kiszámítható a norma, ha nem biztosítja az egyértelmű eligazodást, alkalmazást. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Az Alkotmánybíróság szerint a jogállamiság elvéből folyó követelmény, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket.
Az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni. Az alkotmánybírósági gyakorlat alapján a tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az alapvető jogok biztosának gyakorlata szerint a jogállamiság elvéből fakadó egyes követelményeknek – amennyiben azok az adott kontextusban értelmezhetők – a közszolgáltatást nyújtó intézmények tevékenysége során is érvényesülniük kell: a jogbiztonság követelménye és a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog biztosítása az ügyfelek, szerződéses partnerek számára a közszolgáltatást nyújtó szervektől is elvárható.

3. Az ügy érdeme tekintetében
3.1. Kötelező igénybevételre vonatkozóan
A panaszos tulajdonosa egy Zamárdiban található háznak, melyet – elmondása szerint – üdülőként használ. Az ingatlan után fizetendő közszolgáltatási díj jogosságát azért vitatja, mert a közszolgáltató bejelentéseire évekig nem válaszolt, a szolgáltatás igénybevételére vonatkozó szerződést nem tudta megkötni, valamint nem tudta a közszolgáltatást igénybe venni.
Az Ötv. 8. § (1) bekezdése alapján a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében különösen a köztisztaság és településtisztaság biztosítása. A települési szilárd hulladékkezelési közszolgáltatás megszervezése és fenntartása a települési önkormányzatok kötelezően ellátandó feladata. 
A közszolgáltatás igénybevétele az adott településen élő, és hulladékot termelő természetes személyek számára kötelező. Az ingatlan tulajdonosa, birtokosa vagy használója (a továbbiakban együtt: tulajdonos) köteles az ingatlanán keletkező hulladékot a külön jogszabályban előírtak szerint gyűjteni, továbbá az annak begyűjtésére feljogosított hulladékkezelőnek átadni. [Hgt. 20-21. §]
A települési hulladékkezelési közszolgáltatási díj megállapításának részletes szakmai szabályairól szóló 64/2008. (III. 28.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 6. §-a kimondja, hogy a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett. Nem tagadhatja meg a közszolgáltatási díj megfizetését az, aki a települési hulladékkal kapcsolatos kötelezettségeit nem teljesíti, feltéve, hogy részére a közszolgáltató a közszolgáltatást felajánlja, illetve a közszolgáltatás teljesítésére rendelkezésre áll.
A jogszabályok egyértelmű célja, hogy azokon a településeken, ahol biztosított a hulladék elszállítása, a tulajdonosok kötelezően igénybe vegyék a közszolgáltatást. [Lásd AJB-1187/2010. számú jelentés.]
A Hgt. 27. § (1) bekezdése szerint a közszolgáltató feladata a környezetvédelmi előírások megtartása mellett – az önkormányzati rendeletben előírt módon – a települési hulladék ingatlantulajdonosoktól történő begyűjtése, elszállítása a települési hulladékkezelő telepre, illetőleg a települési hulladék kezelése, kezelő létesítmény üzemeltetése, a szolgáltatás folyamatosságának biztosítása. A közszolgáltatás ellátásának részletes tartalmát a helyi önkormányzat képviselő testülete rendeletben állapítja meg. Helyi norma állapítja meg – többek között – a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit, létrejöttének módját, valamint a közszolgáltatás igénybevételének – jogszabályban nem rendezett – módját és feltételeit, továbbá az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj megfizetésének rendjét. [Hgt. 23. §]
Az ingatlantulajdonos és a közszolgáltató közötti jogviszony minden elemét jogszabály rögzíti.
Zamárdi Város Önkormányzatának a helyi hulladékkezelési közszolgáltatás rendjéről, a településtisztaság egyes kérdéseiről és a közszolgáltatás díjának megállapításáról szóló 1/2003. (I. 28.) számú rendeletének (a továbbiakban: Ör.) 1.§ (2) bekezdése szerint: „A rendelet hatálya kiterjed Zamárdi város közigazgatási területén lévő valamennyi ingatlan tulajdonosára, használójára (továbbiakban: ingatlantulajdonos), függetlenül attól, hogy természetes személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező társaság (…)”
Az Ör. 2. § (2) bekezdésében foglaltak szerint: „Az ingatlantulajdonos és a gazdálkodó szervezet a keletkezett 1. §. (3) bekezdés a) pontjában meghatározott települési hulladék elhelyezéséről a hulladékkezelési közszolgáltatás kötelező igénybevételével gondoskodik. A közszolgáltatás igénybe vétele az állandó lakás céljára szolgáló ingatlanok tulajdonosai részére egész évben, az üdülőingatlan tulajdonosok részére május 1. napjától szeptember 30. napjáig kötelező.”
Az Ör. 2. § (6) bekezdése rendelkezik az ügyfelek és a közszolgáltató közötti közszolgáltatási szerződéses jogviszony létrejöttéről. Eszerint „A települési szilárd hulladék rendszeres elszállítására vonatkozó közszolgáltatási szerződés ingatlantulajdonosok esetében a közszolgáltatás igénybevételével jön létre, valamint akkor is, ha a közszolgáltató a közszolgáltatás ellátását felajánlja, rendelkezésre állását igazolja.”
A hulladékgazdálkodási jogszabályok szerint a kötelező közszolgáltatás igénybevételének és az érte járó díj megfizetésének nem feltétele a hulladék elszállításának igénybevétele és a szerződés megkötése. 
A konkrét esetben az Ör.-ben meghatározott gyakorisággal a közszolgáltatónak a hulladékszállításba bevont területeken lévő valamennyi beépített ingatlan előtt meg kell jelennie és a hulladékkezelési közszolgáltatás ellátása céljára rendelkezésre kell állnia. Az a körülmény, hogy egy tulajdonos esetlegesen nem vagy ritkábban tartózkodik ingatlanában – s ez által nem vagy kevesebb hulladéka keletkezik – nem jelenti egyúttal a közszolgáltató mentesülését a közszolgáltatás ellátása, illetve a rendelkezésre állás alól. A közszolgáltatónak az ingatlan előtt a rendeletben meghatározott gyakorisággal akkor is meg kell jelennie, és rendelkezésre kell állnia, ha az ingatlan üres, kötelessége annyiszor és olyan mértékben megjelenni a helyszínen, hogy a lakásonként számított maximális hulladékmennyiséget el tudja szállítani, ebből eredően ennek ellenértékét meg is kell fizetniük az ingatlantulajdonosoknak. 
A konkrét esetben a közszolgáltató számlázásával összefüggésben alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülmény nem merült fel. A vonatkozó jogszabályok szerint ugyanis a díjfizetési kötelezettség alól nem mentesülhet az, aki a kötelező közszolgáltatást nem veszi igénybe, azokon a településeken, ahol biztosított a hulladék elszállítása, a tulajdonosoknak (állandó és időlegesen használt ingatlanok esetében is) kötelezően meg kell fizetniük a közszolgáltatás díját. A közszolgáltató azáltal, hogy a jogszabályi rendelkezéseknek megfelelően a helyi önkormányzati rendeletben meghatározott módon felajánlja a közszolgáltatást, illetve annak teljesítése céljából rendelkezésre áll, szolgáltatási kötelezettségét teljesíti, és így – a Korm. rendelet 6.§ (2) bekezdésben foglalt előírás értelmében – a közszolgáltatási díjra jogosult, azt meg kell fizetni. 

3.2. Az ideiglenesen használt ingatlanok szabályozási hiányosságára vonatkozóan
A panaszos a Zamárdiban található ingatlanát szezonálisan, üdülőként használja. A közszolgáltató szerint nem a bejelentő/tulajdonos megítélésén múlik az ingatlan jellegének, használati módjának a meghatározása, annak megjelölése során a közhiteles ingatlan-nyilvántartási adatok figyelembevételével járnak el. A panaszos ingatlana – az ingatlan-nyilvántartási adatokkal egyezően – lakóházként, állandó ingatlanként szerepel a közszolgáltató nyilvántartásában. 
A már idézett Hgt. 23. §-a szerint a települési önkormányzat képviselő-testülete önkormányzati rendeletben állapítja meg – többek között – a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a közszolgáltató és az ingatlantulajdonos ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit – beleértve az egyes ingatlanfajtákra vonatkozó speciális szabályokat –, a szolgáltatásra vonatkozó szerződés egyes tartalmi elemeit; az ingatlantulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, az alkalmazható díj legmagasabb mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.
A törvény 25. § (1) bekezdése rögzíti, hogy „a közszolgáltatás díját az elvégzett közszolgáltatással arányosan kell meghatározni, külön jogszabályban meghatározottak szerint figyelembe véve a következőket: a) a közszolgáltatás jellege, b) a kezelt hulladék mennyisége és minősége, c) a közszolgáltatást működtető szolgáltató hatékony működéséhez szükséges folyamatos ráfordítások, ezen belül a szállítás, begyűjtés, a hasznosítás és az ártalmatlanítás költségei d) a közszolgáltatás fejleszthető fenntartásához szükséges költségek, ennek keretében különösen a szolgáltatás megkezdését megelőzően felmerülő, a szolgáltatás ellátásához szükséges beruházások költségei, ártalmatlanítás esetében a kezelő létesítmény bezárásának költségei, lerakó esetén a bezárást követő utógondozás és a harminc évig történő monitorozás költségei”.
A Hgt. 25. § (3) bekezdése alapján „az üdülőingatlannal, valamint az időlegesen használt ingatlannal rendelkező tulajdonosok esetében a közszolgáltatás díját az állandó lakóingatlan tulajdonosára meghatározott díjjal arányosan, a település és az ingatlan jellegére tekintettel, az (1) bekezdés szerint kell meghatározni”.
A Korm. rendelet 6. § (1) bekezdése szerint a települési hulladék kezeléséért közszolgáltatási díjat kell fizetnie annak, aki a Hgt. 20. § (1) bekezdése szerint a települési hulladék gyűjtésére és a közszolgáltatónak való átadására kötelezett, kivéve, ha a Hgt. 23. § f.) pontja alapján az önkormányzat mentességet állapított meg, vagy a közszolgáltatás ingyenes.
A Korm. rendelet 9. § (1)-(2) bekezdése kimondja, hogy „üdülőingatlanok, illetőleg időlegesen használt ingatlanok (a továbbiakban együtt: időlegesen használt ingatlan) esetében hónapokban vagy negyedévekben meghatározott mértékű használati szezont kell megállapítani, az időlegesen használt ingatlan esetében a fizetendő közszolgáltatási díj megállapításánál a díjfizetési időszak helyett a használati szezon időtartamát kell alapul venni”.
Az Ör. 2. § (2) bekezdése szerint: „A közszolgáltatás igénybevétele az állandó lakás céljára szolgáló ingatlanok tulajdonosai részére egész évben, az üdülőingatlan tulajdonosok részére május 1. napjától szeptember 30. napjáig kötelező”.
Az Ör. nem tartalmaz rendelkezéseket az időlegesen használt ingatlanok tulajdonosaira, így ennek hiányában a tárgyi ingatlant állandó jelleggel nem használó tulajdonosnak egész évre kell a díjat megfizetnie.
Bár a Hgt. nem határozza meg az időlegesen használt ingatlan fogalmát, az idézett jogszabályok alapján megállapítható, hogy a közszolgáltatás igénybevételének kötelező szezonális időtartama szempontjából nincs jelentősége annak, hogy egy ingatlan jogilag minek minősül. Előfordulhat, hogy egy üdülőingatlant nem csak a nyári időszakban használnak, hanem állandóan, és ugyanígy előfordulhat, hogy egy állandó lakhatásra szolgáló lakóingatlant használnak időlegesen. Ezért a jogalkotó – felismerve ezekben az élethelyzetekben rejlő nehézségeket – úgy fogalmaz, hogy az ingatlanhasználat időbeli jellegét is figyelembe kell venni a díjfizetés módjának, illetve mértékének maghatározásakor. 
Előzőekből következik, hogy nemcsak az üdülőingatlanokra kell lehetővé tenni, hogy az ingatlantulajdonosok a használati szezon alapján, idényjelleggel vegyék igénybe a kötelező közszolgáltatást és fizessenek hulladékkezelési közszolgáltatási díjat, hanem az önkormányzati rendeletnek – a helyi szokásoknak megfelelően, a használat időbeli jellegére figyelemmel – differenciált, szezonális díjfizetés útján kell érvényesítenie az elvégzett közszolgáltatással arányos díj fizetést. [Lásd AJB-688/2011. számú jelentés.] Egyes, általam ismert önkormányzati rendeletek ennek megfelelő szabályozást tartalmaznak. [Példaként említhető Balatonboglár Város Önkormányzatának a helyi hulladékkelési közszolgáltatás rendjéről, a településtisztaság egyes kérdéseiről, a köztisztaság biztosításáról és a közszolgáltatás díjának megállapításáról szóló 49/2001. (XII.20.) KT számú rendelete, amely szerint 7. § (1) A hulladékkezelési közszolgáltatási díj (a továbbiakban: közszolgáltatási díj) mértéke az egyes ingatlanok között eltér attól függően, hogy az ingatlan rendszeresen használt lakóingatlan, időlegesen használt lakóingatlan, vagy üdülőingatlan. (2) A rendszeres vagy időleges lakóingatlan-használat megállapításának alapja az ingatlan-nyilvántartás és a népesség-nyilvántartás adatbázisa, üdülőingatlan vonatkozásában az ingatlan-nyilvántartás adatbázisa. A rendelet szerint időlegesen használtnak minősül a lakóingatlan, amennyiben abban az év első napján a népesség-nyilvántartás adatbázisa szerint lakóhellyel vagy tartózkodási hellyel senki sem rendelkezik; üdülőingatlannak minősül az ingatlan-nyilvántartásba üdülőként, társasüdülőként, hétvégi házként vagy nyaralóként bejegyzett ingatlan. 7. § (4) Rendszeresen használt ingatlan esetén a közszolgáltatás igénybevétele és a díjfizetési kötelezettség az év teljes időszakára fennáll. Üdülőingatlan, valamint időlegesen használt lakóingatlan esetén a használati szezon és a díjfizetési kötelezettség a tárgyév április 1. és október 31. napja közötti időszakra terjed ki. (5) A közszolgáltató a tulajdonos kérelmére a (4) bekezdésben meghatározott használati szezonra állapítja meg a közszolgáltatás díját, amennyiben a lakóingatlan időleges használatának meghatározott feltételeinek fennállását a helyi népesség-nyilvántartás igazolta.]
A Hgt. 24.§-a szerint a települési önkormányzat a hulladékgazdálkodási feladatainak végrehajtása érdekében hozott önkormányzati rendeleteiben – törvényben vagy kormányrendeletben meghatározott módon és mértékben – illetékességi területére a más jogszabályokban előírtaknál szigorúbb hulladékgazdálkodási előírásokat is meghatározhat.
A helyi önkormányzati rendeletek a vonatkozó magasabb szintű jogszabályoknál szigorúbb hulladékgazdálkodási előírásokat szabhatnak, de a jogforrási hierarchiából eredően az önkormányzati rendeletek nem lehetnek ellentétesek más jogszabállyal. Önkormányzati rendeletben – magasabb szintű jogszabályban, Hgt.-ben és végrehajtási rendeletében meghatározott – az időleges használatra vonatkozó szabályokat nem lehet felülírni, másrészt nem lehet eltérni a konkrét jogviszonyra vonatkozó kógens rendelkezésektől. A közszolgáltatás körében végzett tevékenység gyakorlásának – ezen belül a díj megállapításának – alapfeltétele, hogy meg kell felelnie a magasabb szintű jogszabályoknak, nem pedig csak a helyi önkormányzati rendelet előírásainak.
A Hgt. által megszabott általános arányossági követelményeken túl, az időlegesen használt ingatlanok esetében a fizetendő közszolgáltatási díjat a település és az ingatlan jellegére tekintettel az állandó lakóingatlan tulajdonosára meghatározott díjjal arányosan kell meghatározni. A Hgt. és a Korm. rendelet rendelkezése alapján az üdülő- vagy időlegesen használt ingatlanok tulajdonosait nem lehet arra kötelezni, hogy a közszolgáltatás szervezett gyűjtőedényes hulladékszállítást egész évben vegyék igénybe és fizessék annak díját. Az ilyen ingatlanok tulajdonosai számára csak a használat idejére, legfeljebb a helyi önkormányzat rendeletében megállapított használati szezonra lehet előírni annak kötelező igénybevételét.
Az Alkotmánybíróság 54/1998. (XI. 27.) AB határozatában felhívta a figyelmet arra, hogy „szolgáltatás és ellenszolgáltatás egyenértékűségének tiszteletben tartása olyan alapvető követelmény az önkormányzatokkal szemben, amelyet a szemétszállítási díj meghatározására irányuló rendeletalkotásuk során maradéktalanul érvényesíteniük kell”.
Az Ör. – a Hgt. szerint „időlegesen használt ingatlanok” közül – csak az üdülőingatlanokra vonatkozóan tartalmaz használattal arányos díjfizetési kötelezettséget, más, idényjelleggel használt ingatlanok tulajdonosai számára egész évben kötelező a közszolgáltatás igénybevétele, valamint a díj megfizetése.
A közszolgáltató gyakorlata – a rendelet szabályozása (szabályozatlansága) okán – nincs tekintettel – többek között – az időlegesen használt állandó ingatlanokon ténylegesen keletkező települési szilárd hulladék mennyiségére, ami nem felel meg a Hgt-ben kimondott arányosság követelményének. Az időlegesen használók akkor is kötelesek díjat fizetni, amikor egy adott időszakban az ingatlant állandóan és folyamatosan nem használják, azaz olyan szolgáltatásért is kötelesek fizetni, amelyet nem vesznek igénybe. [Ld. A közszolgáltató csak a földhivatali bejegyzés alapján tesz különbséget az egyes ingatlanok között és ez alapján írja elő a tulajdonos számára hulladékkezelési közszolgáltatásból eredő díjfizetési kötelezettséget is.]
A fentiek alapján megállapítom, hogy az Ör. díjmegállapítása az időlegesen használt ingatlanok vonatkozásában nincs összhangban sem a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvényben, sem a végrehajtási rendeletében rögzített arányosság követelményével, mely alapján a közszolgáltatói gyakorlat sem törvényes. Mindez pedig sérti a jogállamiság elvét és az abból következő jogbiztonság követelményét.

Intézkedésem
A jelentésemben feltárt alapvető joggal összefüggő visszásság orvoslása érdekében – az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján – felkérem Zamárdi Város Önkormányzat Képviselő-testületét, hogy vizsgálja felül Zamárdi Város Önkormányzatának a helyi hulladékkezelési közszolgáltatás rendjéről, a településtisztaság egyes kérdéseiről és a közszolgáltatás díjának megállapításáról szóló 1/2003. (I. 28.) számú rendeletét, és egészítse ki azt – a jelentésemben rögzített szempontok figyelembevételével – az időlegesen használt ingatlanokra vonatkozó rendelkezésekkel. 

Budapest, 2012. augusztus 13.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.