Ügyszám:	AJB-1878/2012	
Előadó:	dr. Berkes Lilla	
Hiv. szám:	II/1201/2012.	
Dr. Lévay Miklós alkotmánybíró

Alkotmánybíróság

Budapest
Pf. 773
1535

Tisztelt Alkotmánybíró Úr!

Figyelemmel az Alkotmánybíróság II/1201/2012. számú, jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatára irányuló indítványom tárgyában hozott végzésére, az alábbiakról tájékoztatom.
2010. május 25-én kelt AJB-562/2010 ügyszámú indítványomban a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III. 6.) IM rendelet 4. § (3) bekezdése és 5. §-a alkotmányellenességének megállapítását és megsemmisítését kértem az Alkotmánybíróságtól. 
Az Alkotmánybíróság eljárásának lefolytatása érdekében fenti indítványomat az alábbi kiegészítésekkel fenntartom.
Az Alaptörvény 24. cikk (2) bekezdés e) pontja szerint az Alkotmánybíróság (…) az alapvető jogok biztosa kezdeményezésére felülvizsgálja a jogszabályoknak az Alaptörvénnyel való összhangját. A (3) bekezdés a) pontja értelmében az Alkotmánybíróság a (2) bekezdés b), c) és e) pontjában foglalt hatáskörében megsemmisíti az Alaptörvénnyel ellentétes jogszabályt vagy jogszabályi rendelkezést.
Az Alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (a továbbiakban: Abtv.) 73. § (1) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság előtt folyamatban lévő, a 71-72. §-ban nem szabályozott ügyekben az Alkotmánybíróság eljárását az Abtv. rendelkezései szerint le kell folytatni, ha az ügy az Alaptörvény rendelkezésivel összefüggésben vizsgálható, és az indítványozó indítványozási jogosultsága az Abtv. rendelkezései alapján fennáll. Az Abtv. 24. § (2) bekezdése szerint az Alkotmánybíróság a jogszabály Alaptörvénnyel való összhangját az alapvető jogok biztosának határozott kérelmet tartalmazó indítványa alapján akkor vizsgálja, ha az alapvető jogok biztosának álláspontja szerint a jogszabály alaptörvény-ellenessége fennáll. Az indítvány tartalmi követelményeit pedig az 52. § (1) bekezdése határozza meg.
Álláspontom szerint a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III. 6.) IM rendelet (a továbbiakban: Rendelet) 4. § (3) bekezdése, illetve 5. §-a az Alaptörvény I. cikk (1)-(3) bekezdéseibe, illetve II. cikkébe ütközik.
Az Alaptörvény I. cikkének hivatkozott rendelkezései ugyanis kimondják:
(1) AZ EMBER sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait tiszteletben kell tartani. Védelmük az állam elsőrendű kötelezettsége.
(2) Magyarország elismeri az ember alapvető egyéni és közösségi jogait.
(3) Az alapvető jogokra és kötelezettségekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg. Alapvető jog más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a feltétlenül szükséges mértékben, az elérni kívánt céllal arányosan, az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható.
A II. cikk szerint az emberi méltóság sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.
A Rendelet 4. § (3) bekezdése szerint a fogvatartott egészségügyi ellátása visszautasításával kapcsolatos önrendelkezési joga – a saját és a közösség egészségének védelme érdekében –
a) veszélyeztető, illetve közvetlen veszélyeztető állapot fennállása esetén,
b) életveszélyes állapot, valamint várhatóan maradandó egészségkárosodás elhárítása miatt,
c) közegészségügyi-járványügyi érdekből,
d) törvényben meghatározott esetekben
korlátozható.
Az 5. § pedig kimondja, hogy amennyiben a fogvatartott a 4. § (3) bekezdésében felsorolt esetekben az előzetes tájékoztatás ellenére megtagadja az együttműködést, az orvos köteles a vizsgálatot vagy kezelést – a büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvényben meghatározott intézkedések mellett – elvégezni.
Az Alaptörvény I. cikke – hasonlóan az Alkotmány 8. §-ához – kiemeli, hogy az alapvető jogok védelme az állam elsőrendű kötelezettsége, azokra szabályokat csak törvény állapíthat meg. Figyelemmel arra, hogy a jogalkotó rendeleti szinten teszi lehetővé a beteg fogvatartottak önrendelkezési jogának korlátozását, továbbra is fennáll a formai alaptörvény-ellenesség.
Ugyanígy fennáll a tartalmi alaptörvény-ellenesség az önrendelkezési jog szükségtelen és aránytalan korlátozása miatt is. 
Az Alaptörvény II. cikke az emberi méltóságot sérthetetlen alapjognak tekinti, melyhez minden embernek joga van. Az I. cikk (3) bekezdése határozza meg az alapjog korlátozás kritériumait, mely szerint arra csak más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a feltétlenül szükséges mértékben, az elérni kívánt céllal arányosan, az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával kerülhet sor. Az Alkotmánybíróság töretlen gyakorlata a beteg önrendelkezési jogát, melynek része az egészségügyi beavatkozásokba való beleegyezés és az ellátás visszautasításának joga, az élethez és az emberi méltósághoz fűződő alapjogból vezeti le. Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény 20-23. §-ai az ellátás visszautasításának jogát mások élete vagy testi épségének védelme érdekében teszik korlátozhatóvá, ezzel szemben a hivatkozott rendelet ennél lényegesen szélesebb körben, a beteg fogvatartott saját és a közössége egészségének védelme érdekében engedi azt meg. Ugyanígy előírja azt is, hogy ha megtagadja a fogvatartott az együttműködést, az orvos köteles a vizsgálatot vagy a kezelést elvégezni. E rendelkezések szükségtelenül széles körben, pontosan meg nem határozható esetekben, aránytalanul korlátoznak alapvető jogot.
Mindezek alapján indítványozom, hogy a Tisztelt Alkotmánybíróság állapítsa meg a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III. 6.) IM rendelet 4. § (3) bekezdése és 5. §-a alkotmányellenességét, és e jogszabályi rendelkezéseket semmisítse meg. 

Budapest, 2012. január 31.

Üdvözlettel:

Prof. Dr. Szabó Máté sk.