Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-1564/2012. számú ügyben
(Előzmény NEK-1230/2011)
Előadó: dr. Vass Veronika
Az eljárás megindítása
A panaszos azért fordult a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosához, mert 2011. október 18-án a hatóságok elvitték tőle azt a két gyermeket, akikről nevelőszülőként gondoskodott. A gyermekek már több éve a gondozása alatt álltak, amikor visszavitték őket a Budapest Főváros Önkormányzatának Módszertani Gyermekvédelmi Szakszolgálatának intézményébe. Szintén nevelőszülő testvére kérelmet nyújtott be, hogy magához vehesse a gyermekeket, azonban ezt elutasították. 
Az ügyben az Alaptörvény 30. cikke, valamint az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 45. § (1) bekezdése alapján a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa jogutódjaként vizsgálatot folytattam, melynek során megkerestem Budapest Főváros Önkormányzatának Módszertani Gyermekvédelmi Szakszolgálata igazgatóját és tájékoztatást kértem az ügyről.

Megállapított tényállás
Az igazgató válaszlevelében arról tájékoztatott, hogy a korábban a panaszos nevelése alatt álló kiskorúak a Fővárosi Önkormányzat Szilágyi Erzsébet Gyermekotthonában vannak elhelyezve, örökbefogadó szülőkhöz való átgondozásuk folyamatban van.
Az igazgató arról is tájékoztatott, hogy a panaszos nevelőszülői jogviszonyának megszüntetésére 2011. október 13-án rendkívüli felmondással került sor. Ennek az volt a közvetlen előzménye, hogy a szakszolgálat ezen a napon kapta kézhez a Pásztói Városi Bíróság 2011. március 1-jén született és 2011. szeptember 19-én jogerőre emelkedett ítéletét, melyben a panaszost lopás, zaklatás és becsületsértés vétsége miatt nyolc hónap felfüggesztett fogházbüntetésre ítélték. Mivel a panaszos az ítélet folytán a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 15.§ (8) bekezdése és 11/A.§ (8) bekezdése alapján alkalmatlanná vált a nevelőszülői státusz betöltésére, a működtetőként eljáró szakszolgálat köteles volt felmondani jogviszonyát, és kezdeményezni a gyermekek gondozási helyének azonnali megváltoztatását.
Az igazgató azt is hozzátette, hogy a panaszos a jogviszony felmondására okot adó körülményt a szakszolgálat előtt elhallgatta, arról a nevelőszülői tanácsadó véletlenül szerzett tudomást, így a panaszos a működtető felé fennálló tájékoztatási kötelezettségének sem tett eleget. A panaszos az intézkedés ellen egyébként nem nyújtott be panaszt és a gyermekek gondozási helyének megváltoztatásáról szóló határozatokat sem fellebbezte meg.
A panaszos testvére 2011. november 4-én kérelmet nyújtott be Budapest IX. kerületének Gyámhivatalához, valamint Budapest XVII. Kerületének Gyámhivatalához, melyben kérte a gyerekek nála történő elhelyezését, tekintettel arra, hogy a gyermekeket jól ismerte és maga is nevelőszülőként tevékenykedett. A kérelmet azonban elutasították, mivel a panaszos testvére a Nógrád Megyei Gyermekvédelmi központ által működtetett nevelőszülő, így nála fővárosi illetékességű gyermekeket nem lehet elhelyezni. 

Érintett alapvető jogok
– a tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”)
– a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)

Alkalmazott jogszabályok
-	a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.)
-	a nevelőszülői, a hivatásos nevelőszülői és a helyettes szülői jogviszony egyes kérdéseiről szóló 261/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet

A vizsgálat megállapításai
I. Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) határozza meg. 
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének a) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
A vizsgálatot az Alaptörvény 30. cikke, valamint az Ajbt. 45. § (1) bekezdése alapján a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa jogutódjaként fejeztem be.

II. Az Alaptörvény B) cikkének (1) bekezdése fejezi ki a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményét. Az Alkotmánybíróság 56/1991.(XI.8.) AB határozatában kifejtette, hogy a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket. A 9/1992. (I. 30.) AB határozat a jogállam nélkülözhetetlen elemeként határozza meg a jogbiztonságot. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A 11/1992. (III. 5.) AB határozat szerint a jogbiztonság – többek között – megköveteli a megszerzett jogok védelmét, a teljesedésbe ment, vagy egyébként véglegesen lezárt jogviszonyok érintetlenül hagyását, illetve a múltban keletkezett, tartós jogviszonyok megváltoztathatóságának alkotmányos szabályokkal való korlátozását. Az Alkotmánybíróság a 75/1995. (XI. 21.) AB határozatában mondta ki, hogy az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet.
Az Alaptörvény XXIV. cikke kinyilvánítja a tisztességes eljáráshoz való jogot, tehát hogy mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. Az Alkotmánybíróság 6/1999. (IV. 21.) AB határozata megfogalmazza, hogy a jogállamiság elvéből folyó további alapvető követelmény, a közigazgatás törvény alá rendeltségének követelménye.
A Gyvt. 15. § (8) bekezdése kimondja, hogy a gyermekvédelmi rendszerben a külön jogszabályban meghatározott munkakörben, valamint önkéntes jogviszonyban nem foglalkoztatható az a személy, akivel szemben a 11/A. § (8) bekezdésben meghatározott kizáró okok valamelyike fennáll, vagy aki e törvényben meghatározott igazolási kötelezettségének ismételt szabályszerű felhívásra sem tesz eleget, és nem bizonyítja, hogy a kötelezettség elmulasztása rajta kívülálló ok következménye.
A 11/A. § (8) bekezdés rendelkezik arról, hogy nem lehet gyermekjogi képviselő az a személy,
a)	aki büntetett előéletű,
b)	aki büntetlen előéletű, de a bíróság büntetőjogi felelősségét jogerős ítéletben megállapította a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény XII. fejezet I. címében meghatározott élet, testi épség és egészség elleni bűncselekmény, II. címében meghatározott egészségügyi beavatkozás, orvostudományi kutatás rendje és az egészségügyi önrendelkezés elleni bűncselekmény, kényszerítés, a lelkiismeret és vallásszabadság megsértése, közösség tagja elleni erőszak, személyi szabadság megsértése, emberrablás, emberkereskedelem, zaklatás, magántitok megsértése, visszaélés személyes adattal, visszaélés közérdekű adattal, XIV. fejezetében meghatározott házasság, család, ifjúság és nemi erkölcs elleni bűncselekmény, embercsempészet, XV. fejezet V. címében meghatározott hivatalos személy elleni bűncselekmény és VI. címében meghatározott igazságszolgáltatás elleni bűncselekmény, XVI. fejezet II-IV. címében meghatározott köznyugalom, közbizalom és közegészség elleni bűncselekmény, lopás, sikkasztás, csalás, hűtlen kezelés, hanyag kezelés, rablás, kifosztás, zsarolás, orgazdaság vagy olyan bűntett miatt, amelyet bűnszervezet keretében követett el (ötévi vagy azt meghaladó végrehajtandó szabadságvesztés büntetés esetén a mentesítés beálltától számított tizenkét évig, öt évet el nem érő végrehajtandó szabadságvesztés esetén a mentesítés beálltától számított tíz évig, végrehajtásában felfüggesztett szabadságvesztés esetén a mentesítés beálltától számított nyolc évig, közérdekű munka vagy pénzbüntetés kiszabása esetén a mentesítés beálltától számított öt évig, végrehajtásában felfüggesztett pénzbüntetés esetén a mentesítés beálltától számított három évig,)
c)	aki a b) pontban meghatározott bűncselekmény miatt büntetőeljárás hatálya alatt áll,
d)	aki a szakmai gyakorlata meglétének vizsgálata során figyelembe veendő foglalkozás tekintetében foglalkoztatástól eltiltás hatálya alatt áll, valamint
e)	akinek szülői felügyeleti jogát a bíróság jogerős ítéletével megszüntette, valamint – ha külön jogszabály másképp rendelkezik – akinek szülői felügyeleti joga a gyermek átmeneti nevelésbe vétele miatt szünetel.
A 66/E. § (3) bekezdése továbbá kiemeli, hogy a működtető köteles felmondani a nevelőszülői jogviszonyt, ha a nevelőszülővel szemben a 15. § (8) bekezdésében meghatározott kizáró ok következik be.
Az együttműködési kötelezettség körében a 66/B. § arról rendelkezik, hogy a nevelőszülői jogviszony fennállása alatt a nevelőszülő együttműködik a működtetővel, a gyámi tanácsadóval, az ellátási és gyámi tevékenységét ellenőrző gyámhivatallal és – ha a gyámságot nem ő látja el – a hivatásos gyámmal. A nevelőszülő az együttműködés keretében köteles haladéktalanul tájékoztatni a működtetőt, ha feladatainak ellátásában tartósan akadályoztatva van, vagy életkörülményeiben jelentős változás várható.
A nevelőszülői, a hivatásos nevelőszülői és a helyettes szülői jogviszony egyes kérdéseiről szóló 261/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet 10. § (2) bekezdésének d) pontja kiemeli, hogy a nevelőszülő haladéktalanul tájékoztatja a működtetőt a saját életkörülményeiben bekövetkezett lényeges változásról, valamint olyan tényről, mely lényeges változást eredményezhet az általa nevelt gyermek életében, így különösen a nevelőszülő családi állapotának megváltozásáról, a családstruktúrában történt változásról, munkanélkülivé válásáról, anyagi helyzetében bekövetkezett rendkívül kedvezőtlen változásról, lakóhely megváltoztatásának szándékáról, 30 napnál hosszabb időre történő külföldre utazás szándékáról, egészségi állapotában beálló olyan romlásról, melynek következtében a későbbiekben feltételezhetően hosszabb ideig nem lesz képes ellátni a gyermeket.
A 10.§ c) pontja szerint a működtető a nevelőszülővel, hivatásos nevelőszülővel kötött megállapodást, illetve a foglalkoztatási jogviszonyt felmondhatja, ha a nevelőszülő a működtető felé történő tájékoztatási kötelezettségének nem tesz eleget.
Mindezekből látható, hogy a szakszolgálat mint működtető a panaszos nevelőszülői jogviszonyát már pusztán amiatt felmondhatta volna, hogy az ellene folyó büntetőeljárás, illetve az abban kiszabott jogerős büntetés tényét elhallgatta, de erre a kizáró okok miatt jogszabályi kötelezettsége is van, tehát az eljárás nem jogsértő.
Az igazgató válasza, a mellékelt dokumentumok, valamint az idézett jogszabályhelyek alapján Budapest Főváros Önkormányzatának Módszertani Gyermekvédelmi Szakszolgálata eljárásával kapcsolatban alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tapasztaltam.

Intézkedésem
Figyelemmel arra, hogy vizsgálatom során alapvető joggal összefüggő visszásságot nem tártam fel, külön intézkedést nem kezdeményezek. 

Budapest, 2012. október

Prof. Dr. Szabó Máté sk.