Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-1563/2012 ügyben
(előzményi ügy a NEK-1181/2011)

Előadó: dr. Vass Veronika
Az eljárás megindítása
A panaszos azért fordult a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosához, mert megvonták tőle a bérpótló juttatást. Levelében leírta, hogy erre azért került sor, mert a polgármester szerint a közfoglalkoztatása időtartama alatt egy alkalommal nem vette fel a munkát, ezért munkaviszonyát Vaja Város Polgármesteri Hivatala rendkívüli felmondással megszüntette. Azóta újra benyújtott bérpótló juttatás iránti kérelmet, ezt azonban elutasították. Leírta továbbá, hogy emiatt panasszal fordult a Munkaügyi Központhoz, azonban erre azóta sem kapott választ. A panaszos azt is hozzátette, hogy ugyanez történt az unokaöccsével is.
Az ügyben – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján – a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa vizsgálatot rendelt el, melynek keretében megkereste a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal Munkaügyi Központ Mátészalkai Kirendeltségének vezetőjét.

Megállapított tényállás
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal Munkaügyi Központjának vezetője válaszlevelében arról tájékoztatott, hogy a megkeresés alapján a panaszt a munkaügyi központ hatósági osztálya kivizsgálta. Ennek során megállapították, hogy a Vaja Város Önkormányzata által szervezett közfoglalkoztatás keretében szabálytalanság nem történt. A munkanapló és a jelenléti ívek vezetése pontosan és naprakészen történt. A vizsgálat megállapítása szerint a vizsgált időszakban (2011. május 1-jétől 2011. július 20-ig) négy közfoglalkoztatottnak – köztük a panaszosnak és unokaöccsének – szűnt meg a munkaviszonya. Utóbbiaknak azért, mert a munkahelyi ellenőrzés során a dolgozók nem végezték munkájukat, több alkalommal nem tartózkodtak a munkaterületen. A munkáltató ezért 2011. július 12-én rendkívüli felmondással szüntette meg munkaviszonyukat. A panaszos emiatt 2011. július 19-én bejelentést tett a kirendeltségen, panaszát kivizsgálták, a vizsgálat szabálytalanságot nem tárt fel. Erről a panaszost a 2011. augusztus 9-én kelt 31036-4/2011-1502. számú levélben tájékoztatták, melyet az érintett a tértivevény szerint átvett. 2011. szeptember 29-én ismét bejelentést tett a Munkaügyi Központban, panaszát megvizsgálták, annak eredményéről 2011. október 26-án kelt, 7600-3/2011-5600. számú levelében tájékoztatta a kirendeltség.

Érintett alapvető jogok
–	a tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”)
–	a szociális biztonsághoz való jog (Alaptörvény XIX. cikk (1) bekezdés: „Magyarország arra törekszik, hogy minden állampolgárának szociális biztonságot nyújtson. Anyaság, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibáján kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén minden magyar állampolgár törvényben meghatározott támogatásra jogosult.”; (2) bekezdés: „Magyarország a szociális biztonságot az (1) bekezdés szerinti és más rászorulók esetében a szociális intézmények és intézkedések rendszerével valósítja meg.”)
 
Alkalmazott jogszabályok
a Munka Törvénykönyvéről szóló 1992. évi XXII. törvény (Mt.)
a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (Szoctv.)

A vizsgálat megállapításai
I. Az alapvető jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) határozza meg. 
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének b) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint helyi önkormányzat tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A vizsgálatot az Alaptörvény 30. cikke, valamint az Ajbt. 45. § (1) bekezdése alapján a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa jogutódjaként zárom. 

II. Az Alaptörvény XXIV. cikke kinyilvánítja a tisztességes eljáráshoz való jogot. Az Alkotmánybíróság 56/1991.(XI.8.) számú határozatában kifejtette, hogy a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket.
Az Alaptörvény XIX. cikke fejezi ki az állami törekvést a szociális biztonság megteremtésére. Az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette, hogy a szociális biztonsághoz való jog nem alapjog, hanem olyan állami kötelezettségvállalás, amelynek az állam eleget tesz, ha a szociális ellátás biztosítására megszervezi és működteti a társadalombiztosítás és a szociális támogatás egyéb rendszereit. Ez a szociális ellátások összessége által nyújtott megélhetési minimum állami biztosítását jelenti, az állami feladat teljesítéséhez szükséges intézményrendszer létrehozásán, fenntartásán és működtetésén keresztül.
Az Mt. 96. § (1) bekezdése kimondja, hogy a munkáltató, illetve a munkavállaló a munkaviszonyt rendkívüli felmondással megszüntetheti, ha a másik fél a munkaviszonyból származó lényeges kötelezettségét szándékosan vagy súlyos gondatlansággal jelentős mértékben megszegi, vagy egyébként olyan magatartást tanúsít, amely a munkaviszony fenntartását lehetetlenné teszi.
A Szoctv. 36. § (2) bekezdése kimondja, hogy meg kell szüntetni az aktív korúak ellátására való jogosultságát annak, aki a felajánlott és megfelelő munkalehetőséget nem fogadja el, vagy közfoglalkoztatásra irányuló jogviszonyát jogellenesen megszünteti, továbbá akinek a közfoglalkoztatásra irányuló jogviszonyát a munkáltató rendkívüli felmondással szüntette meg. Az Sztv. 34 § (3) bekezdése rendelkezik arról, hogy az aktív korú személy részére ebben az esetben az aktív korúak ellátására való jogosultság a megszüntetéstől számított harminchat hónapon belül akkor sem állapítható meg ismételten, ha a jogosultsági feltételek egyébként fennállnak. Az aktív korúak ellátására való jogosultság csak annak a személynek állapítható meg ismételten, aki az ellátás iránti kérelem benyújtását megelőző két évben az állami foglalkoztatási szervvel legalább egy év időtartamban együttműködött [Sztv. 33. § (1) bek. f) pont].
Tekintettel arra, hogy a panaszos 2012. január 10-én regisztrált álláskeresőként a munkaügyi központ mátészalkai kirendeltségének rendszerében, legkorábban 2013. január 10-ét követően nyújthat be aktív korúak ellátása iránti kérelmet az önkormányzatnál. A szociális ellátások közül jelenleg lakásfenntartási támogatásban, átmeneti segélyben és közgyógyellátásban részesül.
A munkaügyi központ vezetőjének válasza és az idézett jogszabályhelyek alapján az önkormányzat eljárásával kapcsolatban alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tapasztaltam.

Intézkedésem
Figyelemmel arra, hogy vizsgálatom során alapvető joggal összefüggő visszásságot nem tártam fel, azt külön intézkedés kezdeményezése nélkül zártam le. 

Budapest, 2012. március 23.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.