Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-1557/2012. számú ügyben
(Előzmény NEK-918/2011)

Előadó: dr. Vass Veronika
Az eljárás megindítása
A panaszos azért fordult a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosához, mert a részére folyósított bérpótló juttatás gyakran számottevő késedelemmel, a hónap második felében érkezik meg. 
Az ügyben – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján – a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa vizsgálatot rendelt el, melynek keretében megkereste Taktaszada Község polgármesterét és jegyzőjét.

Megállapított tényállás
A jegyző és a polgármester válaszlevelében arról tájékoztatott, hogy a panaszos 2011. február 1-jétől jogosult bérpótló juttatásra, azóta részére postai úton történik a folyósítás. 2011. július 1-jétől 2011. augusztus 31-éig közfoglalkoztatásban vett részt, ez idő alatt szünetelt az ellátás folyósítása. 2011. október 7-én, november 9-én és december 7-én folyósították postai úton a panaszos részére a bérpótló juttatást. 
A szociális ellátások folyószámlára történő utalásának rendszerét 2003-tól vezették be az önkormányzatnál az adminisztráció megkönnyítése érdekében. 2011 februárjáig a panaszos részére Miskolc Város Önkormányzata folyósította a szociális ellátást, melyet a panaszos Raiffeisen banknál vezetett folyószámlájára utaltak. Amikor a panaszos benyújtotta bérpótló juttatás iránti kérelmét Taktaszada Községi Önkormányzathoz, az ügyintéző felhívta rá a figyelmét, hogy az űrlapon fel kell tüntetnie a bankszámla-számát, a panaszos azonban ezt nem tette meg. Ezt azzal indokolta, hogy a későbbi folyósítás ellenére a postai utalást választja, mert attól tart, hogy a bankszámlára utalt összeget a végreható inkasszó alá vonja.

Érintett alapvető jogok
–	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)
–	a tisztességes eljáráshoz való jog (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.”)
–	a szociális biztonsághoz való jog (Alaptörvény XIX. cikk (1) bekezdés: „Magyarország arra törekszik, hogy minden állampolgárának szociális biztonságot nyújtson. Anyaság, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibáján kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén minden magyar állampolgár törvényben meghatározott támogatásra jogosult.”; (2) bekezdés: „Magyarország a szociális biztonságot az (1) bekezdés szerinti és más rászorulók esetében a szociális intézmények és intézkedések rendszerével valósítja meg.”)
 
Alkalmazott jogszabályok
-	a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény (Szoctv.)
-	63/2006. (III. 27.) Korm. rendelet a pénzbeli és természetbeni szociális ellátások igénylésének és megállapításának, valamint folyósításának részletes szabályairól 
-	18/2009. (VIII. 6.) MNB rendelet a pénzforgalom lebonyolításáról 
-	Taktaszada Község Képviselő-testületének 1/1999. (II. 9.) számú rendelete a szociális rászorultságtól függő pénzbeli és természetbeni ellátásokról

A vizsgálat megállapításai
A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) határozza meg. 
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének a) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
A vizsgálatot az Alaptörvény 30. cikke, valamint az Ajbt. 45. § (1) bekezdése alapján a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosa jogutódjaként zárom.

Az ügy érdeme tekintetében
Az Alaptörvény B) cikkének (1) bekezdése fejezi ki a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményét. Az Alkotmánybíróság 56/1991.(XI.8.) számú határozatában kifejtette, hogy a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket. A 9/1992. (I. 30.) számú alkotmánybírósági határozat a jogállam nélkülözhetetlen elemeként határozza meg a jogbiztonságot. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A 11/1992. (III. 5.) számú alkotmánybírósági határozat szerint a jogbiztonság – többek között – megköveteli a megszerzett jogok védelmét, a teljesedésbe ment, vagy egyébként véglegesen lezárt jogviszonyok érintetlenül hagyását, illetve a múltban keletkezett, tartós jogviszonyok megváltoztathatóságának alkotmányos szabályokkal való korlátozását. Az Alkotmánybíróság a 75/1995. (XI. 21.) számú határozatában mondta ki, hogy az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet.
Az Alaptörvény XXIV. cikke kinyilvánítja a tisztességes eljáráshoz való jogot. Az Alkotmánybíróság 56/1991.(XI.8.) számú határozatában kifejtette, hogy a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket.
Az Alaptörvény XIX. cikke fejezi ki az állami törekvést a szociális biztonság megteremtésére. Az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette, hogy a szociális biztonsághoz való jog nem alapjog, hanem olyan állami kötelezettségvállalás, amelynek az állam eleget tesz, ha a szociális ellátás biztosítására megszervezi és működteti a társadalombiztosítás és a szociális támogatás egyéb rendszereit. Ez a szociális ellátások összessége által nyújtott megélhetési minimum állami biztosítását jelenti, az állami feladat teljesítéséhez szükséges intézményrendszer létrehozásán, fenntartásán és működtetésén keresztül.
A Szoctv. 32. § (3) bekezdése kimondja, hogy a települési önkormányzat képviselő-testülete rendeletben szabályozza a hatáskörébe tartozó pénzbeli ellátások megállapításának, kifizetésének, folyósításának, valamint ellenőrzésének szabályait.
A jegyző megküldte részemre a vitatott hónapokra vonatkozó banki kifizetési bizonylatokat, melyek szerint két esetben 7-én, egy esetben pedig 9-én történt a folyósítás. A pénzbeli és természetbeni szociális ellátások igénylésének és megállapításának, valamint folyósításának részletes szabályairól szóló 63/2006. (III. 27.) számú kormányrendelet 6. § (1) bekezdése rendelkezik arról, hogy a megállapított pénzbeli és természetbeni szociális ellátások folyósításáról a települési, a fővárosban a fővárosi kerületi önkormányzat jegyzője gondoskodik. A (3) bekezdés kimondja, hogy az időskorúak járadékát, a rendszeres szociális segélyt, az ápolási díjat, a foglalkoztatást helyettesítő támogatást, a havi rendszerességgel adott lakásfenntartási támogatást, adósságcsökkentési támogatást és átmeneti segélyt utólag, minden hónap 5-éig kell folyósítani.
A pénzforgalom lebonyolításáról szóló 18/2009. (VIII. 6.) MNB rendelet 5. § (1) bekezdése szerint a pénzforgalmi szolgáltató meghatározza a munkanapon belül azt a kezdő és záró időpontot, amelyek között a fizetési megbízásokat átveszi; ezen belül meghatározza azt a végső benyújtási határidőt, ameddig az átvett és befogadott fizetési megbízások teljesítéséből rá háruló feladatokat – ha az ügyfél későbbi határidőt nem jelöl meg vagy törvény és e rendelet eltérően nem rendelkezik – a tárgynapon teljesíti. A végső benyújtási határidő és a záró időpont között átvett további fizetési megbízások, valamint a nem munkanapon beérkezett fizetési megbízások teljesítéséből rá háruló feladatokat – ha az ügyfél későbbi határidőt nem jelöl meg vagy e rendelet eltérően nem rendelkezik – a pénzforgalmi szolgáltató legkésőbb a következő munkanapon teljesíti.
A tárgyhónap 5-éig történő folyósításnak a havi rendszeres szociális ellátásoknál kiemelt jelentősége van, mivel sok esetben a jogosult egyetlen megélhetési forrását jelentik, ezért a jegyző válasza és az idézett jogszabályhelyek alapján megállapítottam, hogy a folyósítás késlekedése miatti érdeksérelem fennáll. A folyósítás késlekedése a jogosultak havi megélhetését veszélyezteti és lehetetlenné teszi az anyagi források kiszámíthatóságát és tervezhetőségét. Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy az ellátás késedelmes folyósítása önmagában alkalmas arra, hogy a jogállamiság elvével és a szociális biztonsághoz való joggal kapcsolatos visszásságot okozzon.

Intézkedésem
A fentiekben részletezett alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében, az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján, arra kérem a jegyzőt, hogy a jövőben fokozott figyelmet fordítson ezen ellátások határidőben történő kifizetésére. 

Budapest, 2012. május 21.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.