Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-1257/2012 ügyben
(Előzmény JNO-46/2011)

Előadó: dr. Rigó Anett
Az eljárás megindítása
Egy magánszemély azért fordult a jövő nemzedékek országgyűlési biztosához, mert álláspontja szerint a miskolci déli tehermentesítő út meghosszabbítása folytán a miskolci Petőfi Sándor utca forgalma, ezzel együtt a Petőfi Sándor utca és a Serház utca sarkán található óvoda környezeti terhelése jelentős mértékben növekedni fog.  A panaszos úgy véli, hogy az önkormányzat eljárása során nem járt el kellő körültekintéssel az egészséges környezethez fűződő jog garanciáinak érvényesítését illetően, különösen tekintettel az óvodás korú gyermekek egészséges környezethez fűződő jogára.
Az ügyben az Alaptörvény 30. cikke, valamint az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 45. § (1) bekezdése alapján a jövő nemzedékek országgyűlési biztosa jogutódjaként vizsgálatot folytattam, melynek során megkerestem Miskolc Megyei Jogú Város jegyzőjét és tájékoztatást kértem az ügyről.

Megállapított tényállás
A jegyző tájékoztatása, valamint a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján az alábbi tényállást állapítottam meg.
Miskolc földrajzi elhelyezkedéséből, morfológiai adottságából következően egy kelet-nyugati irányban hosszan elnyúló „egy-főutcás” város alakult ki. Már évtizedekkel ezelőtt nyilvánvalóvá vált, hogy az egyre növekvő gépjárműforgalom lebonyolításához tehermentesítő utak kiépítésére lesz szükség. 
Az elkészült rendezési, szabályozási és közlekedési tervek és azok folyamatos felülvizsgálatai, módosításai következetesen minden esetben figyelembe vették a tehermentesítő utak megépítésének szükségességét és biztosították azok nyomvonalát. A jegyző tájékoztatása szerint déli tehermentesítő útként fizikai, beépítési és közlekedéstechnikai szempontból csak a Petőfi Sándor utca jöhetett számításba. A 2004-ben készült legutolsó átfogó szabályozási tervben a Petőfi Sándor utca gyűjtőútként szerepelt. A szabályozási tervet az önkormányzat az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény előírásai szerint a szakhatóságokkal egyeztette, az érintett lakossággal, szervezetekkel, érdekképviseleti szervekkel ismertette, véleményüket kikérte. A tervvel kapcsolatban olyan észrevétel senkitől sem érkezett, ami a Petőfi Sándor utca gyűjtőútként való kialakítását kifogásolta, esetleges előzetes méréseket, egyéb vizsgálatokat javasolt, kért, vagy előírt volna.
A déli tehermentesítő út építését a Nemzeti Közlekedési Hatóság 2009. január 21-én jogerőssé vált határozatával engedélyezte, az építési engedélyben az ÁNTSZ által megfogalmazott feltétel alapján a Zrínyi Ilona Gimnázium, valamint a Reményi úti Óvoda épületeire vonatkozóan szakvéleményt készíttetett. A szakvélemény szerint a Zrínyi Ilona Gimnázium déli homlokzatának zajterhelése olyan mértékben növekszik meg, amely a tantermek belső zajszintjét 7-11 dB-lel a vonatkozó határérték fölé emeli. A Reményi utcai óvoda esetében határérték túllépést ugyan nem állapítottak meg, de tekintettel a megnövekedett zajszintre zajcsökkentett légbevezetők alkalmazására tettek javaslatot a megfelelő légcsere biztosítása érdekében.
Az önkormányzat a lakossági tiltakozások orvoslása érdekében az útépítésre vonatkozó terveket 2011 januárjában úgy módosította, hogy a déli tehermentesítő út a Reményi utcai óvodát nem érinti. A korábbi engedélyezett tervekhez képest a tervező kisebb gépjármű forgalommal számolt a Petőfi utca mindkét oldalán, valamint az eredeti helyzethez képest nem várható forgalomnövekedés a Reményi utcán. A módosított építési engedélyezési eljárás lefolytatásához újabb zajvédelmi szakvélemény készült, amely megállapította, hogy a déli tehermentesítő út megépítésével a várható zajterhelések a védendő homlokzatok előtt javasolt csendes aszfalt alkalmazása esetén nem haladják meg a határértékeket a tervezési forgalmi adatok figyelembevétele mellett.
A miskolci jegyző arról is tájékoztatott, hogy amennyiben a Környezetvédelmi Felügyelőség által kért utólagos zajterhelési mérés a határértéket meghaladó eredményt állapít meg, úgy az egészséges környezet biztosításához szükséges intézkedéseket soron kívül megteszi.

Érintett alapvető jogok
–	Egészséges környezethez való jog: „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez. Aki a környezetben kárt okoz, köteles azt – törvényben meghatározottak szerint – helyreállítani vagy a helyreállítás költségét viselni.” (Alaptörvény XXI. Cikk (1) és (2) bekezdések)
–	Gyermeki jogok: „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz.” (Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdés)

Alkalmazott jogszabályok
-	a környezet védelméről szóló 1995. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Kvt.)
-	az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény 
-	a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt.)

A vizsgálat megállapításai
I. Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) határozza meg. 
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének a) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
A vizsgálatot az Alaptörvény 30. cikke, valamint az Ajbt. 45. § (1) bekezdése alapján a jövő nemzedékek országgyűlési biztosa jogutódjaként fejeztem be. 

II. Az Alaptörvény XXI. cikke szerint Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez, illetve a XX. cikk (1) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, továbbá a (2) bekezdés rögzíti, hogy ezt a jogot Magyarország – többek között – a környezet védelmének biztosításával valósítja meg.
Az Alkotmánybíróság 28/1994. (V. 20.) AB határozatában megállapította, hogy az egészséges környezethez való jog jelenlegi formájában nem alanyi alapjog, de nem is pusztán alkotmányos feladat vagy államcél, amelynek megvalósítási eszközeit az állam szabadon választhatja meg, hanem elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. Így az e joggal kapcsolatos kérdéseket mindig az állami szervek környezetvédelmi intézkedések tételére vonatkozó kötelessége oldaláról kell vizsgálni, nem pedig az egyes embereket a konkrét helyzetben megillető jogosultságok oldaláról. Az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia. Tekintettel arra, hogy az egészséges környezethez való jog megvalósítását szolgáló hatósági rendszer kialakítása és működtetése állami feladat, a kötelezettségek címzettjei nemcsak a jogalkotó szervek, hanem azokon keresztül maga jogalkalmazó is. Amennyiben a hatóságok elmulasztják a környezetvédelmi előírások következetes és megfelelő érvényesítését, azok kiüresedését okozzák és egyidejűleg az egészséges környezethez való jog sérelmét idézik elő.
A Kvt. 1. § (1) bekezdése szerint a törvény célja az ember és környezete harmonikus kapcsolatának kialakítása, a környezet egészégnek, valamint elemeinek és folyamatainak magas szintű, összehangolt védelme, a fenntartható fejlődés biztosítása. A törvény. 46. § (1) bekezdésének f) pontja a helyi önkormányzatok környezetvédelmi feladatai körében meghatározza – többek között – a következőket: a települési önkormányzat a környezet védelme érdekében a fejlesztési feladatok során érvényesíti a környezetvédelem követelményeit, elősegíti a környezeti állapot javítását.
Az Alaptörvény XVI. cikke szerint minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz. A 995/B/1990. sz. AB határozatban az Alkotmánybíróság kifejtette, hogy a gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt felnőtté válásához. A Gyvt. 6. § (4) bekezdése szerint a gyermeknek joga van ahhoz, hogy a fejlődésére ártalmas környezeti és társadalmi hatások, valamint az egészségére káros szerek ellen védelemben részesüljön.
A jelentés első részében ismertetett tényállás alapján megállapítható, hogy a vizsgált hatóság a miskolci déli tehermentesítő út engedélyezési eljárása során a vonatkozó jogszabályoknak megfelelően járt el, a gyermekek egészséges környezethez való jogát tiszteletben tartotta. A miskolci jegyző válasza, a mellékelt dokumentumok, valamint az idézett jogszabályhelyek alapján a miskolci önkormányzat eljárásával kapcsolatban alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tapasztaltam.

Intézkedésem
Figyelemmel arra, hogy vizsgálatom során alapvető joggal összefüggő visszásságot nem tártam fel, külön intézkedést nem kezdeményezek. 

Budapest, 2012. november

Prof. Dr. Szabó Máté sk.