Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-818/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Kéri Szilvia
Az eljárás megindítása
A panaszos a szomszédjában szabálytalanul elhelyezett települési folyékony hulladék által okozott szag és közegészségügyi problémák miatt fordult hivatalomhoz.
A panaszos az elmúlt években többször kérte a település jegyzőjének, a polgármesteri hivatalnak, illetve a népegészségügyi szakigazgatási szervnek a segítségét. Több alkalommal történt helyszíni szemle is, melyek során megállapították a szennyvíz szivárgás tényét, de az az által okozott problémák megoldására intézkedést nem tettek. 
A panasz alapján felmerült a jogállamiság elve és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz, valamint az egészséges környezethez való alapvető jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja, ezért vizsgálatot indítottam.
A panasz kivizsgálása során megkerestem Pilisszentkereszt Község Önkormányzata jegyzőjét, Budapest Főváros Kormányhivatal Szentendrei, Pilisvörösvári Kistérségi Népegészségügyi Intézetét és Szentendre Város Önkormányzatának jegyzőjét.

Az érintett alapvető jog(ok)
–	az egészséges környezethez való jog: „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez. Aki a környezetben kárt okoz, köteles azt – törvényben meghatározottak szerint – helyreállítani vagy a helyreállítás költségét viselni.” (Alaptörvény XXI. cikk (1) és (2) bekezdések)
–	a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye: „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés)
–	a tisztességes eljáráshoz való jog: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés)

Az alkalmazott jogszabályok 
–	a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény (a továbbiakban: Kvt.)
–	a vízgazdálkodásról szóló 1995. évi LVII. törvény (a továbbiakban: Vgtv.)
–	a hulladékgazdálkodásról szóló 2000. évi XLIII. törvény (a továbbiakban: Hgt.)
–	a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 
–	a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről szóló 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet)
–	a vízgazdálkodási hatósági jogkör gyakorlásáról szóló 72/1996. (V. 22.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 72/1996. (V. 22.) Korm. rendelet)
–	az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII.20.) Korm. rendelet (a továbbiakban: OTÉK)
–	a Nemzeti Települési Szennyvíz-elvezetési és -tisztítási Megvalósítási Programról szóló 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet (a továbbiakban: 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet)
–	a felszín alatti víz állapota szempontjából érzékeny területeken levő települések besorolásáról szóló 27/2004. (XII. 25.) KvVM rendelet (a továbbiakban: 27/2004. (XII. 25.) KvVM rendelet)
–	Pilisszentkereszt Község Önkormányzatának 2/2001. (III. 22.) számú rendelete a környezet védelméről (a továbbiakban: Ör.)
–	Pilisszentkereszt Község Önkormányzatának 15/2006. (XII. 01.) számú rendelete a Község Helyi Építési Szabályzatáról (a továbbiakban: HÉSZ)

A megállapított tényállás
A panasszal érintett ingatlanok Pilisszentkereszt község területén találhatók, kiépített útról közvetlenül nem közelíthetőek meg, csak egy önkormányzati tulajdonú közterületről, amely nem minősül közútnak. A beépítetlen közterület egyik oldalán található a panaszt okozó két ingatlan, amelyekre az építésügyi hatóság építési, majd használatbavételi engedélyeket adott ki az 1970-es és 1980-as évek elején. A közterület másik oldalán – a panasszal érintett ingatlanokkal szemben – helyezkedik el a panaszos ingatlana. Az ingatlanoktól körülbelül 150 méterre lévő Pomázi úton a szennyvízcsatorna hálózat 1995-ben épült ki. 
A jegyző tájékoztatása szerint az ingatlanok melletti önkormányzati terület nem közút, ezért az önkormányzatnak nem kötelessége szennyvízcsatorna hálózat kiépítése. Álláspontja szerint az önkormányzat a lakosság igényei és az önkormányzat anyagi lehetőségeitől függően maga határozza meg, hogy mely feladatait milyen mértékben és módon látja el. Műszakilag a fenti ingatlanok területén szennyvízcsatorna nem építhető ki a befogadó Pomázi úti gerincvezetékbe, mert az oldalhatárra épült házak mellett vezetett ivóvízvezeték és az oldalsó telekhatár között nincs meg a szükséges védőtávolság. Emiatt a panasszal érintett két ház közös csatornavezetékének kiépítése műszakilag csak az önkormányzati területen lehetséges, amihez az önkormányzat – a tájékoztatás szerint – hozzájárul.
A panaszt okozó ingatlanok tulajdonosai – saját kezdeményezésükre – 2006. év folyamán írásban megkeresték a polgármesteri hivatalt és kérték, hogy az önkormányzati közterületen keresztül engedélyezzék a csatorna átvezetését, továbbá kérték, hogy az anyagköltséget az önkormányzat előlegezze meg, havi részletekben történő törlesztés mellett1. A tulajdonosok kezdeményezése alapján a polgármester levélben2 kereste meg a szennyvízcsatornát üzemeltető Duna Menti Regionális Vízmű Zrt. Duna Jobbparti Üzemigazgatóságát (továbbiakban: DMRV Zrt. Üzemigazgatóság) annak érdekében, hogy tájékozódjanak a felől, milyen feltételekkel lehetséges a két ingatlan Pomázi úti csatornába történő bekötése. A DMRV Zrt. Üzemigazgatóság tájékoztatója ismeretében a polgármesteri hivatal tájékoztatta az ingatlantulajdonosokat, hogy szerezzék be a közútkezelői hozzájárulást, csatolják a csatornavezeték tervét, és a beruházás költségvetését. Ezen dokumentumok birtokában az önkormányzat megvizsgálja az egyszeri támogatás lehetőségét3.
A települési folyékony hulladék nem megfelelő elhelyezése miatt először 2008. november 5-i keltezéssel érkezett írásbeli panasz a jegyzőhöz. A panasz szerint az ingatlanok közötti közlekedést biztosító meredek út állapotára tekintettel a gépkocsiforgalom nem megoldott, továbbá a települési folyékony hulladék elszállítása esős és havas idő esetén nem lehetséges. A panasz alapján a polgármesteri hivatal az út megépítésére árajánlatokat kért, de forráshiány miatt az nem épült meg.
Fentieket követően 2009. március 23-án a polgármesteri hivatal műszaki ügyintézői helyszíni szemle jegyzőkönyvben4 rögzítették, hogy a panaszos házával szemközti felső és alsó ház emésztőjéből szemmel láthatóan folyamatosan folyik a szennyvíz. A jegyző ismét megkereste5 a DMRV Zrt. Üzemigazgatóságot, választ várva arra, hogy milyen feltételek mellett kivitelezhető a csatorna bekötés a Pomázi úti gerincvezetékbe. A válasz alapján a polgármesteri hivatal írásban6 felszólította a panasszal érintett ingatlanok tulajdonosait, hogy oldják meg önerőből ingatlanjaik csatornába való bekötését, vagy létesítsenek szakszerűen megépített zárt szennyvíztárolót.
Időközben – panaszbejelentés nyomán – az illetékes népegészségügyi szakigazgatási szerv is helyszíni ellenőrzést tartott, azonban az érintett ingatlanokra nem tudtak bejutni. A szakigazgatási szerv megállapította, hogy közegészségügyi szempontból fennáll a fertőzés veszélye, és levélben7 kérte a polgármesteri hivatalt a szennyvízelfolyás mielőbbi megszüntetésére. Intézkedés azonban nem történt. 
A következő évben a polgármesteri hivatal eljáró munkatársai újabb helyszíni szemle jegyzőkönyvben8 rögzítették, hogy az egyik kérdéses ingatlanról folyamatosan szivárog a szennyvíz. Ekkor az önkormányzat írásban9 kereste meg az építésügyi hatóságot, tájékoztatást kérve arról, hogy a szikkasztók milyen módon tehetők szivárgásmentessé. A levélben tényként rögzítették az ismétlődő szennyvízszivárgást, illetve azt, hogy az önkormányzatnak nem kötelessége a bekötővezeték kiépítése.
Az építésügyi hatóság 2011. június 9-én kelt levelében tájékoztatta a jegyzőt, hogy végzésben felhívták a panaszt okozó ingatlan tulajdonosait, hogy nyújtsanak be felelős műszaki vezetői nyilatkozatot a szennyvíztároló zárt rendszerűségére vonatkozóan. Jelezték továbbá, hogy az ingatlanokra kiadott építési, illetve használatbavételi engedélyek alapján azok vélhetően emésztővel rendelkeznek. A levélből kiderül az is, hogy 1996-ban és 2010-ben építési engedélyt adtak ki az egyik panaszolt ingatlanon található lakás bővítésére. Az építésügyi hatóság véleménye szerint szakértői vélemény készíttetésére a tulajdonosokat abban az esetben lehet kötelezni, ha bizonyítható, hogy a közterületen megjelenő víz szennyvíz. Erről vízmintavétellel és annak bevizsgálásával lehet meggyőződni. Az építésügyi hatóság felszólításának a tulajdonosok nem tettek eleget, ezért azt megismételték.
Az építésügyi hatóság megkeresésemre adott válaszában az előzőeket megismételte. A tájékoztatás szerint 2010. szeptember 10-én kereste meg a jegyző őket azzal, hogy az egyik ingatlanon szennyvízszivárgás tapasztalható, ezért tegyenek intézkedést. A másik ingatlan kapcsán a jegyző nem kérte a hatóság intézkedését. Az első végzés 2010. december 2-án kelt10, indokolása tartalmazza, hogy a szennyvíz folyamatosan szivárog és a HÉSZ 46. § (12) bekezdése szerint a település területén a szennyvíz szikkasztása ideiglenes jelleggel sem engedélyezhető. Teljesítési határidőnek a végzés kézhezvételétől számított 15 napot jelölt meg az építésügyi hatóság. A következő végzés 2011. május 18-án kelt11, amely szerint ismételten felhívták az ingatlan tulajdonosait a zárt rendszerű szennyvíztároló igazolására. Ezt követően a végzéssel érintett ingatlan tulajdonosa levélben12 tájékoztatta az építésügyi hatóságot, hogy az építési engedélynek megfelelően elkészült ház szennyvíztárolóját száraz időben rendszeresen ürítik, esős időben azonban erre nincs lehetőség. A csatorna önhibáján kívül nem épült meg, az ingatlana előtti térrészt pedig a talajvíz és az esős időben lezúduló víz, valamint sár önti el.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében 
A feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvényt (a továbbiakban: Ajbtv.) határozza meg. Az Ajbtv. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – a helyi önkormányzat, illetve közszolgáltatást végző szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Ajbtv. 20. § (1) bekezdése pedig vizsgálat folytatásának lehetőségét biztosítja számomra.

II. A vizsgált alapjogok tekintetében
Az Alaptörvény XXI. cikke szerint Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez, illetve a XX. cikk (1) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, továbbá a (2) bekezdés rögzíti, hogy ezt a jogot Magyarország – többek között – a környezet védelmének biztosításával valósítja meg.
Az Alkotmánybíróság 28/1994. (V. 20.) AB határozatában megállapította, hogy az egészséges környezethez való jog jelenlegi formájában nem alanyi alapjog, de nem is pusztán alkotmányos feladat vagy államcél, amelynek megvalósítási eszközeit az állam szabadon választhatja meg, hanem elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. Így az e joggal kapcsolatos kérdéseket mindig az állami szervek környezetvédelmi intézkedések tételére vonatkozó kötelessége oldaláról kell vizsgálni, nem pedig az egyes embereket a konkrét helyzetben megillető jogosultságok oldaláról. Az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság a 9/1992. (I. 30.) AB határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az állami és önkormányzati döntések jogszabályoknak való megfelelőségét is.
Az Alaptörvény az Alkotmánybíróság által korábban az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság elvéből levezetett tisztességes eljáráshoz való jogot önálló alapjogként nevesítette (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés). A szerint mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni. 
Az Alkotmánybíróság szerint a tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. A tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye13. Olyan jogalkalmazói eljárást foglal magában, amely a materiális jogállam értékrendjének megfelelően, a demokratikus alkotmányfejlődés során kikristályosodott alapelvek és szabályok alapján zajlik. Lényeges, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog – a jogbiztonság követelményéhez hasonlóan – minden olyan eljárásra vonatkozik, amelyben valamely természetes vagy jogi személy az állam jogalkalmazói, közhatalom-gyakorlási tevékenysége által érintett.
A jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal kapcsolatos tipikus visszásságok közé sorolható különösen az eljárások elhúzódása, a tényállás nem kellő mértékű tisztázása, a beadott kérelem, panasz érdemi vizsgálatának hiánya, vagy éppen az, ha a vizsgált szerv a kérelmet nem annak tartalma szerint bírálja el.

III. Az ügy érdemében
1. A Hgt. 3. § d) pontja szerint folyékony hulladéknak minősül az a hulladékká vált folyadék, amelyet nem vezetnek el, és nem bocsátanak ki szennyvízelvezető hálózaton, illetve szennyvíztisztító telepen keresztül.
A Ket. előírásai szerint a közigazgatási hatóság az eljárása során köteles megtartani és másokkal is megtartatni a jogszabályok rendelkezéseit. Hatáskörét a jogszabályokban előírt célok megvalósítása érdekében, mérlegelési és méltányossági jogkörét a jogalkotó által meghatározott szempontok figyelembevételével és az adott ügy egyedi sajátosságaira tekintettel gyakorolja14.
A törvény alapelvei között az is szerepel, hogy az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog, illetve az eljárás során a hivatalból való eljárás elve érvényesül15. Továbbá a hatóságot eljárási kötelezettség terheli a hatáskörébe tartozó ügyben16, illetve illetékességi területén köteles eljárni. A hatósági eljárás az ügyfél kérelmére vagy hivatalból indul meg17. Ha jogszabály eltérően nem rendelkezik, a kérelmet a hatósághoz írásban vagy szóban lehet előterjeszteni, vagyis az ügyfél a hatósági eljárás megindítását – egyes jogszabályban meghatározott kivételekkel – mind szóban, mind írásban kérelmezheti. A kérelem lényegi eleme, hogy az ügyfél lehetőség szerint pontosan és érthetően jelölje meg, mit kér a hatóságtól.
A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha ez nem egyezik az ügyfél által használt elnevezéssel18. Ebből következően az ügyfélnek nem kötelezettsége, hogy konkrétan behatárolja, hogy a hatóság hatáskörébe tartozó mely eljárás lefolytatását kéri, elegendő, ha az adott problémakört bemutatja, és a hatóság intézkedését kéri.
A tényállás szerint a panaszos a jegyzőhöz és a polgármesteri hivatalhoz 2008. november 5-én keltezett, majd a későbbiek folyamán többször megismételt beadványaiban, illetve szóbeli kérelmeiben az „út” és a szennyvízfolyás mielőbbi rendezését kérte.
Erre tekintettel megvizsgáltam, hogy a jegyző és az építésügyi hatóság hatáskörében milyen eljárás(ok) lefolytatására kerülhet sor a települési folyékony hulladék, illetve a szennyvíz ártalommentes elhelyezésével kapcsolatban. 

2. Az OTÉK 47. §-a szerint építményt elhelyezni, ha annak telke előtt közműves szennyvízelvezető (közcsatorna) van, csak a közcsatornára való rákötéssel lehet. Közcsatorna hiányában a kommunális szennyvíz külön jogszabályban foglaltak szerint elszikkasztható. Amennyiben nincs közműves szennyvízelvezetés és az elszikkasztás sem lehetséges, úgy  hatóságilag engedélyezett, szakszerű közműpótló berendezést kell alkalmazni a szennyvíz ártalmatlanítására. A zárt szennyvíztárolás (szivárgásmentes kialakítással, rendszeres ürítéssel, ellenőrzött elszállítással) csak végső megoldásként alkalmazható.
Az OTÉK szerint19 az egyes építési övezetek közművesítettségének módját és mértékét helyi építési szabályzatban, szabályozási tervben kell megállapítani. Az OTÉK előírásainak megfelelően a HÉSZ 46. §-a tartalmazza Pilisszentkereszt község közművesítettségére vonatkozó szabályokat, föld- és vízvédelem címszó alatt. A HÉSZ szerint a település beépítésre szánt csatornázatlan ingatlanjait a szennyvízelvezető hálózat kiépítését követően, legkésőbb egy éven belül rá kell kötni a szennyvízelvezető hálózatra. A település területén a szennyvíz szikkasztása ideiglenes jelleggel sem engedélyezhető. A teljes közművesítettség megvalósításáig – indokolt esetben, átmenetileg – a környezetvédelmi előírásoknak megfelelő közműpótló berendezések alkalmazása megengedhető, közcsatorna híján zárt tároló létesíthető. A HÉSZ 2006. december 1-jén lépett hatályba, rendelkezéseit a hatályba lépését követően kezdeményezett eljárásokban kell alkalmazni.
Az építésügyi hatóság 1972-ben adta ki az építési engedélyt a panasszal érintett egyik ingatlanra szikkasztó-emésztő megépítésének a feltételével, majd 1973-ban a használatbavételi engedélyt. A panasszal érintett másik ingatlan esetében 1980-ban építési engedély alapján lakóépület épült kétrészes derítő szikkasztórendszerrel, 1983-ban kaptak a tulajdonosok használatbavételi engedélyt a lakóépületre. Továbbá 1996-ban a meglévő lakóépület tetőterében önálló lakás kialakítására adtak ki építési engedélyt, 2010-ben pedig lakóépület bővítéséhez kaptak építési engedélyt20.
A 25/2002. (II. 27.) Korm. rendelet szerint Pilisszentkereszt 2008. december 31-től a megfelelő szennyvízelvezető- és tisztító rendszerrel ellátott agglomerációba tartozó település. 
Az előzőek alapján megállapítható, hogy a szennyvízhálózat kiépítésekor, azaz 1995-ben a panaszt okozó ingatlanok már beépítettek voltak. Ugyanakkor napjainkra a csatornahálózat kiépült és műszakilag rendelkezésre áll, ezért már szikkasztásra nincs lehetőség, a bekötést kell biztosítani, vagy átmenetileg zárt tárolót kell kialakítani.
Az építési hatóság 2010. december 2-án kelt végzésével kötelezte az egyik panaszolt ingatlan tulajdonost, hogy nyújtson be felelős műszaki vezetői nyilatkozatot arról, hogy zárt rendszerű vagy nem az ingatlanon található szennyvíztároló. Ennek a tulajdonos határidőben nem tett eleget és határidő hosszabbítást sem kért, a hatóság pedig a végzés kikényszerítéséről nem gondoskodott.
Az építési hatóság tájékoztatása szerint az, hogy szennyvíz okozza a problémát, csak vízminta vétellel és annak bevizsgálásával bizonyítható. Ez azonban ellent mond a Ket. bizonyításra és tényállás megállapítására vonatkozó szabályainak. A Ket. 3. §-a szerint a közigazgatási hatósági eljárásban a törvény keretei között a hivatalból való eljárás elve érvényesül. A közigazgatási hatóság hivatalból állapítja meg a tényállást, határozza meg a bizonyítás módját és terjedelmét, ennek során nincs kötve az ügyfelek bizonyítási indítványaihoz, ugyanakkor a tényállás tisztázása során minden, az ügy szempontjából fontos körülményt figyelembe kell vennie. Az 50. § tartalmazza, hogy a hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, bizonyítási eljárást folytat le. A hatóság szabadon választja meg az alkalmazandó bizonyítási eszközt. Törvény előírhatja, hogy a hatóság a határozatát kizárólag valamely bizonyítási eszközre alapozza, továbbá törvény vagy kormányrendelet meghatározott ügyekben kötelezővé teheti valamely bizonyítási eszköz alkalmazását, illetve előírhatja valamely szerv véleményének a kikérését. A hatóság a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást. 
A polgármesteri hivatal által tartott helyszíni szemlék jegyzőkönyvei egyértelműen azt tartalmazzák, hogy szemmel látható a két panaszolt ingatlan területéről eredő szennyezés. Az építésügyi hatóság a polgármesteri hivatal szóban forgó jegyzőkönyvekre alapított bejelentését teljes körűen nem fogadta el, de a tényállást sem tisztázta kellőképpen. A szabad bizonyítás és az ügy előzményei alapján ezek a jegyzőkönyvek is elegendőnek minősülnek a műszaki szakvélemény beszerzése előírásához. Ehhez képest a tényállás további tisztázását jelentheti a hatósági vízmintavétel. Ezen kívül az építésügyi hatóságnak a HÉSZ alapján köteleznie kellett volna a tulajdonosokat a zárt tároló létesítésére.

3. A 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet 4. § (3) bekezdése alapján a települési önkormányzat jegyzője elrendelheti – a közegészségügyi, a környezetvédelmi, valamint a vízgazdálkodási jogszabályok megsértése esetén – az ingatlanok bekötését a tulajdonos költségére. A rendelet 6. § (1) bekezdése szerint a víziközmű törzshálózat mentén fekvő ingatlanok bekötését külön-külön bekötő vezetékekkel kell megvalósítani, azonban, ha a víziközmű törzshálózat a szomszédos ingatlan mentén fekszik, a bekötés a szomszédos ingatlan tulajdonosának hozzájárulásával – az ingatlantulajdonosok megállapodása (szerződéses szolgalom) alapján – a szomszédos ingatlan igénybevételével is elvégezhető. 
A 72/1996. (V. 22.) Korm. rendelet 1. §-a szerint a Vgtv-ben, valamint az e rendeletben meghatározott, a vízgazdálkodással összefüggő vízügyi hatósági hatásköröket és a hatósági jogkört, illetve a helyi vízgazdálkodási hatósági jogkört első fokon a települési önkormányzat jegyzője, másodfokon a Kormány általános hatáskörű területi államigazgatási szerve gyakorolja.
A 72/1996. (V. 22.) Korm. rendelet 24. §-a az 500 m3/év mennyiséget nem meghaladó és kizárólag házi, kommunális szennyvíz elszikkasztását szolgáló létesítmény megépítését, használatbavételét, átalakítását és megszüntetését a települési önkormányzat jegyzőjének hatáskörébe utalja. A szennyvíz elszikkasztását szolgáló létesítmény akkor engedélyezhető, ha az ingatlan mentén a szennyvízelvezető törzshálózat még nem épült ki, vagy az ingatlannak a megvalósított közműbe történő bekötése – a megvalósítás műszaki költségeihez képest – aránytalanul nagy költséggel jár, továbbá a szikkasztásra a talaj alkalmas, a talajvízháztartást kedvezőtlenül nem befolyásolja a talajt, a talajvizet, egyéb felszín alatti vizet vagy más befogadót károsan nem szennyez, és elszennyeződéssel nem veszélyeztet, valamint a szennyvíz elhelyezése vízgazdálkodási, közegészségügyi, környezetvédelmi vagy egyéb érdeket nem sért, és megfelel az építmények kialakítására és elhelyezésére vonatkozó jogszabályoknak.
A jegyző a közműpótló létesítmény megvalósítását, átalakítását, megszüntetését, továbbá a kizárólag házi, kommunális szennyvíz elszikkasztását szolgáló létesítmény átalakítását, megszüntetését vagy meghatározott módon történő használatát hivatalból is elrendelheti, ha a jogellenes vagy káros létesítéssel, üzemeltetéssel, illetőleg a megfelelő létesítmény hiányával összefüggő, a vízgazdálkodási, környezetvédelmi és közegészségügyi követelményeket rögzítő jogszabályi rendelkezések érvényesülése azt szükségessé teszi.
A 27/2004. (XII. 25.) KvVM rendelet szerint Pilisszentkereszt település fokozottan érzékeny, illetve kiemelten érzékeny a felszín alatti víz állapota szempontjából.
Az Ör. a víz minőségének védelme érdekében előírja, hogy a szennyvízcsatorna hálózattal kiépített területen új épület építésekor rá kell csatlakozni a hálózatra. Ahol nincs csatorna-hálózat ott a szennyvizet csak az előírásoknak megfelelően létesített, zárt szennyvíztárolóba lehet bevezetni, gyűjteni, illetve elhelyezni. Tilos szennyvizet, szemetet élő vizekbe, felhagyott kutakba, talajvízbe, csapadékelvezető árokba vezetni, gyűjteni vagy elhelyezni. A község egész közigazgatási területén meg kell akadályozni mindenfajta káros hatású anyag vagy hulladék talajba, illetve vízbe jutását, beszivárgását. Ilyen anyagot talajba illetve vízbe juttatni (elásni) tilos. Az Ör. 2001. március 22-én lépett hatályba.
A Kvt. előírásai szerint a víz védelme kiterjed a felszíni és felszín alatti vizekre, azok készleteire, minőségére (beleértve a hőmérsékleti viszonyait is) és mennyiségére, a felszíni vizek medrére és partjára, a víztartó képződményekre és azok fedőrétegeire, valamint a vízzel kapcsolatosan – jogszabályban vagy hatósági határozatban – kijelölt megkülönböztetett védelem alatt álló (védett) területekre. A környezet igénybevételét és használatát úgy kell megszervezni és végezni, hogy a vizek állapotára vonatkozó környezeti célkitűzések teljesüljenek. A vizek igénybevétele, terhelése, a vizekbe használt- és szennyvizek bevezetése – megfelelő kezelést követően – csak olyan módon történhet, amely a természetes folyamatokat és a vizek mennyiségi, minőségi megújulását nem veszélyezteti.
A Kvt. azt is rögzíti, hogy a környezethasználatot az elővigyázatosság elvének figyelembevételével úgy kell megszervezni és végezni, hogy az lehetőleg a környezeti elemek kíméletével, takarékos használatával, a hulladékkeletkezés csökkentésével járjon. Továbbá a megelőzés érdekében a környezethasználat során a leghatékonyabb megoldást, meghatározott tevékenységek esetén az elérhető legjobb technikát kell alkalmazni.
Az illetékes népegészségügyi szakigazgatási szerv két esetben is helyszíni ellenőrzést tartott, bár az érintett ingatlanokra bejutni nem tudtak. A polgármesteri hivatal részére írt levelükben21 azonban – arra tekintettel, hogy ”közegészségügyi szempontból a fertőzés veszélye fennáll” – kérték a szennyvízelfolyás megszüntetése érdekében a szükséges intézkedések megtételét.
Tekintettel arra, hogy a kiadott építésügyi engedélyek alapján valószínűleg szikkasztók épültek, a fenti előírások érvényesülését a jegyzőnek vízügyi hatáskörében vizsgálnia kellett volna. A jegyző a panasz alapján nem vizsgálta, hogy indokolt-e az elszikkasztást szolgáló létesítmények átalakítása, illetve megszüntetése – hiszen a HÉSZ szerint a település területén a szennyvíz szikkasztása ideiglenes jelleggel sem engedélyezhető, illetve kétséges a 72/1996. (V. 22.) Korm. rendeletben előírt feltételek teljesülése –, továbbá a 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet szerint szükséges-e a bekötés elrendelése, vagyis a jegyző a vízgazdálkodási, közegészségügyi és környezetvédelmi követelményeket nem vette figyelembe vízgazdálkodási hatósági hatáskörében.
Mindezek alapján megállapítom, tekintettel arra, hogy a jegyző a többszöri panaszbejelentés és törvényi kötelezettsége ellenére sem indította meg a hatáskörébe tartozó eljárásokat, nem tisztázta kellőképpen a tényállást, az építésügyi hatóság pedig nem hajtotta végre a kiadott végzésben foglaltakat és nem érvényesítette a HÉSZ előírásait, – összefüggésben a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével – sérült a tisztességes eljáráshoz való alapvető jog.
Megállapítom továbbá, az egészséges környezethez való joggal összefüggő visszásságot idézett elő és állandósított, hogy a jegyző nem vette figyelembe a vízgazdálkodási és környezetvédelmi jogszabályokat, az építésügyi hatóság pedig nem kényszerítette ki a HÉSZ előírásainak érvényesítését. Mindezek miatt, mindaddig fennáll a felszín alatti víz szennyezésének veszélye, amíg nem gondoskodnak zárt tároló kiépítéséről, vagy a szennyvízhálózatra való bekötésről.

Intézkedéseim
A jelentésben feltárt alapvető jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében, az Ajbtv. 32. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem 
1. Pilisszentkereszt Község Önkormányzatának jegyzőjénél, hogy vízgazdálkodási hatósági jogkörében eljárva – figyelemmel a 72/1996. (V. 22.) Korm. rendelet 24. § (4) bekezdésére – vizsgálja meg szükséges-e közműpótló létesítmény átalakítása vagy megszüntetése, illetve van-e lehetőség arra, hogy a 38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet 4. § (3) bekezdése alapján a panaszt okozó ingatlan tulajdonosokat kötelezze a Pomázi úton kiépült és műszakilag rendelkezésre álló szennyvízhálózatra történő bekötésre.
2. Szentendre Város Önkormányzatának jegyzőjénél, mint építésügyi hatóságnál, hogy a jövőben fordítson fokozott figyelmet a vonatkozó jogszabályi előírások betartására, továbbá a vizsgált ingatlanokra maradéktalanul érvényesítse – az 1. pontban kezdeményezettek teljesüléséig is – a HÉSZ előírásait, győződjön meg, illetve kényszerítse ki a tulajdonosoktól a zárt szennyvíztároló alkalmazását.

Budapest, 2012. július 18.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 Az ingatlan tulajdonosok 2006. március. 21-én kelt levele
2 284/2006. számú levél (kelt 2006. április .21.)
3 284/2006. számú levél és 284-2/2006. számú levél (kelt 2006. június 9.)
4 523/2009. számú jegyzőkönyv
5 523-2/2009. számú levél (kelt 2009. március 23.)
6 523-3/2009. számú levél (kelt 2009. április 20.)
7 4666-5/2009. számú levél (kelt 2009. augusztus 06.)
8 1066/2010. sz. jegyzőkönyv (kelt 2010. március 24.)
9 1066-2/2010. sz. levél (kelt 2010. szeptember 10.)
10 07-1732/2-2010. sz. végzés
11 07-1090/1-2011. sz. végzés
12 Kelt 2011. május 30-án, ikt.szám 07-1090/2.
13 Vö. 6/1998. (III. 11.) AB határozat és 14/2004. (V. 7.) AB határozat.
14 Ket. 1. § (1) bekezdés
15 Ket. 3. § (1) bekezdés, 4. § (1) bekezdés
16 Ket. 20. § (1) bekezdés
17 Ket. 29. § (1) és 34. § (1) bekezdései
18 Ket. 37. § (1) bekezdés
19 OTÉK 8. § (1) bekezdés
20 Építési hatóság 2011. június 9-én kelt, Pilisszentkereszt Község Önkormányzat jegyzőjének írt levele.
21 4666-5/2009. sz. levél, kelt 2009.08.06.