Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-277/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Berkes Lilla
Az eljárás megindulása
A panaszos azért fordult hozzám, mert azt követően, hogy 2010. június 11-én rátalált édesanyja több napos holttestére, a rendőrség az igazságügyi írásszakértői vélemény elkészülte után, hónapokon keresztül sem tudta a megindított rendkívüli halálesti eljárást lezárni, holott az elhunyt öngyilkos lett, búcsúlevelet is hagyott. 
Figyelemmel arra, hogy nem volt kizárható a kegyeleti jogokkal összefüggő visszásság gyanúja, az ügyben vizsgálatot indítottam, amelynek eredményes lefolytatása érdekében előbb Budapest rendőrfőkapitányától, majd pedig a Semmelweis Egyetem Általános Orvostudományi Kar Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet (a továbbiakban: SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet) igazgatójától kértem tájékoztatást.
Az időközben bekövetkezett jogszabályváltozás miatt vizsgálatomat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (a továbbiakban: Ajbt.) rendelkezései alapján folytattam le. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése értelmében az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A megállapított tényállás
Budapest Rendőrfőkapitányának megkeresésemre adott válasza szerint a panaszos édesanyjának rendkívüli halálesete ügyében a BRFK V. kerületi Rendőrkapitányság Rendkívüli Haláleseti Osztályán (a továbbiakban: BRFK REHALO) folyó eljárás elhúzódását a szakértői vélemények elkészítése okozta. 
A probléma nem egyedi. A késedelmes szakértői vélemények előterjesztése esetén ugyan lehetőség van eljárási bírság kiszabására, ugyanakkor ennek alkalmazása nem vezetne a kívánt eredményre. A rendőrség kötve van meghatározott szakkérdések tekintetében meghatározott szakértői intézet kirendelésére. Feltehetően a szakértői intézetek is objektív körülmények miatt – személyi és tárgyi feltételek hiányában – nem tudják szakvéleményeiket időben elkészíteni. E tekintetben nem segítene – sőt, a már amúgy is feszült helyzetet tovább élezné – az eljárási bírság kiszabása. Összességében tehát megállapítható, hogy a rendőrségnek nincs hatékony eszköze a szakértői vélemények meggyorsítására. 
Az ügyben a panaszos beadványa nyomán a BRFK Ellenőrzési Szolgálat is vizsgálatot folytatott, amely szerint 2010. június 11-én a BRFK XIV. kerületi Rendőrkapitányság Közrendvédelmi Osztálya Őr-Járőrszolgálati Alosztályának beosztottja, utasításra jelent meg a helyszínen, mivel onnan elhalálozásról érkezett bejelentés. A járőr kiérkezésekor már a helyszínen voltak az Országos Mentőszolgálat munkatársai, akik a halál beálltát állapították meg. A helyszínen a BRFK Bűnügyi Szervek Bűnügyi Technikai Osztálya Központi Szemle és Technikai Alosztályának beosztottjai a helyszíni halottszemléről elkészítették a jegyzőkönyvet, valamint a kiérkező rendőrorvos a rendőrorvosi véleményt. 
A BRFK REHALO 2010. június 11-én az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X.26.) BM rendelet (a továbbiakban: BM rendelet) 2. § (1) bekezdése alapján hivatalból eljárást indított az ügyben. A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 29. § (5) bekezdése értelmében a panaszost, mint az elhalálozott hozzátartozóját 2010. június 14-én tájékoztatták az eljárás megindításáról, az irányadó ügyintézési határidőről, valamint arról, hogy a szakértői vélemény elkészítésének időtartama nem számít bele az ügyintézési határidőbe. 
A közigazgatási hatósági eljárás során 2010. június 14-én végzést hoztak a hatósági boncolás elrendeléséről, valamint az elhalálozott által hátrahagyott búcsúlevélre vonatkozóan az igazságügyi írásszakértő kirendeléséről. 
A kirendelt igazságügyi írásszakértő a szakértői véleményét 2010. június 16-án elkészítette, melyet a BRFK REHALO-n 2010. június 29-ei dátummal érkeztettek. 
A Semmelweis Egyetem Általános Orvostudományi Kar Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet (a továbbiakban: SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet) az elhunyt boncolását, a kirendelést követően kettő nap elteltével, 2010. június 16-án végrehajtotta, az Igazságügyi Szakértői és Kutató Intézetek Országos Toxikológiai Intézet (a továbbiakban: ISZKI) vegyvizsgálatára a biológiai mintákat biztosította és az előzetes szakvéleményét 2010. november 3-án elkészítette, melyet a BRFK REHALO-ra 2010. november 23-án érkeztettek. Az ügy előadója az igazságügyi toxikológus szakértőt 2010. szeptember 29-én kirendelte, akinek a rendelkezésére bocsátották a vizsgálatok lefolytatása céljából, az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet által elcsomagolt mintákat. 
Az ISZKI a szakértői véleményt 2010. december 1-jén elkészítette. A szakértői véleményt 2010. december 3-án a BRFK REHALO-ra, valamint egyidejűleg az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosírás-orvostani Intézet részére is megküldte. Az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet a végleges szakértői véleményét azonban csak 2011. március 1-jén készítette el és a BRFK REHALO-ra csak 2011. május 12-én érkeztették. Ezt követően, 2011. május 18-án a BRFK REHALO határozott az eljárás befejezéséről, mely határozat 2011. május 19- én postázásra került az elhunyt hozzátartozójának.
A BRFK REHALO vezetője elmondta, hogy a szakértők szakvéleményének elkészítésére 15 napos határidőt határoznak meg minden esetben, azonban ezt a határidőt a kirendelt szakértők nem tudják tartani. Elenyésző az a szám, amikor 30 napon belül elkészíti a kirendelt szakértő a szakértői véleményét. Az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet biztosítja a szerveket az ISZKI részére, aki csak abban az esetben fogadja be az elhunyt szerveiből levett biológiai mintákat, ha már elkészült a boncjegyzőkönyv. Az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet által kijelölt orvosszakértő, amennyiben megkapja az ISZKI-től a szakvéleményt, elkészíti a végleges szakértői véleményt, mely több hónapot is igénybe vehet. Jelen esetben hiába készítette el a rezidens a végleges szakvéleményét 2011. március 1-jén, az ellenjegyző orvos csak ezt követően írta azt alá, és amikor ez megtörtént, akkor továbbították a véleményt a rendőrség részére. 
Sok esetben azért húzódik el a közigazgatási hatósági eljárás, mert a szakterületek ágazati követelményeiért felelős szervek kijelöléséről, valamint a meghatározott szakkérdésekben kizárólagosan eljáró és egyes szakterületeken szakvéleményt adó szervekről szóló 282/2007. (X. 26.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet) 2. számú mellékletében meghatározott szakkérdésekben szakértőként kizárólag az ott felsorolt, az igazságügyi és rendészeti miniszter által alapított igazságügyi szakértői intézmény, az orvostudományi képzést folytató egyetem igazságügyi orvostani intézete vagy más állami szerv járhat el.
Az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézetének vezetője megkeresésemre tájékoztatott, hogy az elhunyt boncolására 2010. június 16-án került sor, a boncjegyzőkönyv pedig november 3-ai keltezéssel készült el, mely késedelem szakmai okokkal nem indokolható. 
Az Országos Toxikológiai Intézet igazságügyi toxikológiai szakértői véleménye 2010. december 6-án érkezett az Intézetbe. Ennek alapján a végleges vélemény 2011. március 1-jei dátummal készült el, azonban csak májusban érkezett meg a kirendelő hatósághoz. Bár a toxikológiai vizsgálat eredménye további kérdéseket vetett fel, ami konzultációt tett szükségessé a boncolást végző egyetemi gyakornok és a nagyobb gyakorlattal rendelkező szakorvosok között, azonban a késedelem ezzel nem indokolható. 
Az intézetigazgató maga is úgy ítéli meg, hogy a késedelem egyértelműen szervezési hiányosságokra vezethető vissza. A boncolást végző egyetemi gyakornok a szakvizsgához szükséges gyakorlatát töltötte, majd március végén külföldi tanulmányútra távozott, és a felügyeletével megbízott szakorvos feladata lett volna, hogy ellenőrizze a folyamatban lévő ügyeit, ez nem történt meg. 
Korábbi jelentésem kézhezvételét követően, 2011 júniusától kezdődően új ellenőrzési rendszert vezettek be az Intézetben, annak érdekében, hogy a szakértői vélemények a legoptimálisabb időn belül kerüljenek befejezésre, olyan eset ne fordulhasson elő, amikor nem szakmai indoka van a késedelemnek, hanem az szervezési, ellenőrzési hiányosságra vezethető vissza. Az intézetigazgató reményei szerint ezek az intézkedések meghozzák az eredményüket a jövőre nézve. 
Arra a kérdésre, hogy a boncolástól számítva mennyi időt vesz idénybe a boncjegyzőkönyv, illetve végleges szakvélemény kiállítása, egyértelmű, napokban, hetekben kifejezett választ nem lehet adni. Ez függ attól, hogy milyen kiegészítő vizsgálatok szükségesek, azok mennyire időigényesek, mennyire bonyolult szakmai kérdéseket vet fel az eset, szükséges-e további konzultációk lefolytatása a megalapozott vélemény kialakításához. Az Intézet oktatási intézmény, így itt a halottak boncolását részben szakértő jelöltek végzik, akik önálló aláírási joggal nem rendelkeznek, véleményüket csak szakorvosi ellenjegyzéssel adhatják ki. A szakértő jelöltek ellenőrzése, az általuk elkészített vélemény tervezetek korrigálása, egyeztetése is időt vesz igénybe. Arra törekszenek, hogy a szakértői vélemények elkészítése adminisztratív, szervezési hiányosságok miatt ne szenvedjen késedelmet.

Érintett alapvető jogok
–	Az emberi méltósághoz való jogból levezetett kegyeleti jog: „Az emberi méltóság sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz (…).” (Alaptörvény II. cikk)

Az alkalmazott normák
–	Magyarország Alaptörvénye
–	Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.)
–	közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.);
–	a szakterületek ágazati követelményeiért felelős szervek kijelöléséről, valamint a meghatározott szakkérdésekben kizárólagosan eljáró és egyes szakterületeken szakvéleményt adó szervekről szóló 282/2007. (X. 26.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Korm. rendelet)
–	az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről szóló 23/1994. (X. 26.) BM rendelet (a továbbiakban: BM rendelet);
–	a rendkívüli halál esetén követendő rendőri eljárás szabályzata kiadásáról szóló 1/2006. (I. 11.) ORFK utasításban (a továbbiakban: ORFK utasítás).

A vizsgálat megállapításai
A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének f) pontja szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint rendvédelmi szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
A központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 1. § (5) bekezdése, továbbá a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 4. § (1) bekezdése értelmében a vizsgálattal érintett rendőrség rendvédelmi szerv, így tevékenységének vizsgálata az Ajbt. 18. §-a alapján ombudsmani hatáskörbe tartozik.
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdésének l) pontja szerint pedig az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közszolgáltatást végző szerv tevékenysége vagy mulasztása visszássággal jár, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A 18. § (2) bekezdés a) pontja szerint közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv.
A rendkívüli haláleseti eljárás során, az Eütv. kötelezően előírja a hatósági boncolást, amelyre a Korm. rendelet 2. számú melléklete szerint Budapest, Pest és Nógrád megye területén kizárólagosan a Semmelweis Egyetem Általános Orvostudományi Kar Igazságügyi Orvostani Intézete, valamint az Igazságügyi és Szakértői Kutató Intézetek (ISZKI) Budapesti Orvosszakértői Intézete jogosult, így azok tevékenységének vizsgálata ombudsmani hatáskörbe tartozik.

Az ügy érdeme tekintetében
Az ombudsman már korábban is folytatott vizsgálatokat a rendkívüli haláleseti eljárásokkal összefüggésben. 
Az OBH 7415/1998. számú ügyben az országgyűlési biztos megállapította, hogy a panaszosok kiskorú gyermekének rendkívüli halála miatt késedelmesen lefolytatott államigazgatási eljárás során a rendőri szervek, valamint a kirendelt szakértő mulasztása visszásságot eredményezett a jogállamiság, jogbiztonság követelményéből levezethető tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben. A biztos azt is megállapította, hogy az eljárás elhúzódásáért az elsődleges felelősség az első fokon eljáró rendőri szervet terheli, az ügyiratokban ugyanis nem volt nyoma annak, hogy a rendőrség a szakvélemény előterjesztésére megállapított határidő lejártakor felszólította volna a szakértőt a feladata teljesítésére.
A SOTE Igazságügyi Orvostani Intézetének akkori igazgatója elismerte, hogy a szakvéleményt előterjesztő munkatársa nagyon jelentős – az intézet gyakorlatában szinte példátlan – késedelembe esett, ennélfogva szigorú írásbeli figyelmeztetésben részesítették azzal, hogy hasonló mulasztás vagy akár más jellegű szakértői hiba előfordulása esetén fegyelmi eljárást fognak kezdeményezni vele szemben.
Az OBH 3178/2004. számú ügyben az országgyűlési biztos általános helyettese 2004 decemberében megállapította, hogy súlyos visszásságot okoz a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben a BRFK REHALO és a SOTE Igazságügyi Orvostani Intézetének eljárása, ha a rendkívüli haláleset ügyében – a szakvélemény késedelmes előterjesztése miatt – az eljárás megindulásától számított 11 hónap elteltével hoznak határozatot. 
A boncolási jegyzőkönyv elkészültét követően, a rendőrség 2003. július 17-én kelt levelében felkérte az intézetigazgatót az orvosszakértői vélemény kiegészítésére, a végleges vélemény 2004. május 18-án készült el. Az általános helyettes megkeresése alapján az intézetigazgató kifejtette, hogy véleménye szerint a szakértő késedelme 2003. december elejétől számít (a panaszos utolsó beadványát a rendőrség november végén továbbította), ezért csak négy hónapos késedelemről beszélhetünk, azonban ez is mulasztásnak minősül, ezért szervezési intézkedéseket tett annak érdekében, hogy ilyen eset a jövőben ne forduljon elő.
Az AJB-3095/2010. számú ügyben az eljárás elhúzódását az okozta, hogy míg a BRFK REHALO újabb, nagyszámú kérdés feltételével a boncorvosi vélemény kiegészítését várta, az SE ÁOK álláspontja szerint szakértői kirendelésre lett volna szükség. Tekintettel arra, hogy az eljáró szervek nem kommunikáltak egymással, az eljárás hónapokig állt. Jelentésem eredményeképpen a rendőrség ígéretet tett arra, hogy rendezi mintegy 90 millió forintos szakértői díjtartozását az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet felé, míg utóbbi 2012 februárjában kelt levelében tájékoztatott, hogy a zökkenőmentes együttműködés érdekében megtette a szükséges szervezési intézkedéseket.
Jelen vizsgálat során először is ki kell emelni, hogy az Eütv. 218. § (4) bekezdés d) pontja alapján, mely szerint rendkívüli az a halál, amelynek természetes módon való bekövetkezését a körülmények kétségessé teszik, így öngyilkosság okozta, vagy a körülmények arra utalnak, rendkívüli haláleseti eljárást kellett lefolytatni. A panaszos édesanyja – az elhunyt – búcsúlevelet hagyott, a helyszíni halottszemléről szóló jegyzőkönyv szerint belülről zárt lakásban találták meg, környezetében számos gyógyszeres kapszula, tabletta volt látható, illetve egy whiskys üveg, amelynek 2/3-a hiányzott.
Az Eütv. 218. § (1) bekezdése szerint rendkívüli halál esetén hatósági eljárást kell lefolytatni és az elhunyt hatósági boncolását kell elrendelni. A (3) bekezdés értelmében a hatósági, illetve az igazságügyi orvosi boncolás célja a halál okának, bekövetkezése körülményeinek tisztázása. A rendkívüli haláleseti eljárást tehát akkor lehet befejezni, ha a hatósági boncolás tisztázza a halál okát, körülményeit.
A BM rendelet 2. § (1) bekezdése szerint a rendkívüli haláleseti eljárást lefolytatásáról kérelemre, vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik. A 6. § b) pontja értelmében az eljárást – ha jogszabály eltérően nem rendelkezik – az a rendőri szerv folytatja le, amelynek illetékességi területén a halált előidéző esemény, cselekmény vagy körülmény bekövetkezett, ennek ismerete hiányában, ahol a halál beállt, a holttestet megtalálták, járműről leemelték. Az ORFK utasítás 13. pontja ezt azzal egészíti ki, hogy a halálesetek ügyében első fokú szervként Budapest területén – a közlekedési baleset során bekövetkezett rendkívüli haláleset kivételével – a BRFK REHALO jár el.
Az Eütv. által ebben az esetben kötelezően előírt hatósági boncolás esetében, a Korm. rendelet 2. § (1)-(2) bekezdései szerint a 2. számú mellékletben meghatározott igazságügyi szakértői intézmény (a továbbiakban: intézmény), az orvostudományi képzést folytató egyetem igazságügyi orvostani intézete (a továbbiakban: egyetemi intézet) vagy más állami szerv járhat el. A 2. számú melléklet 1. pont b)-c) alpontja szerinti szakkérdésben kizárólag az eljárásra jogosult egyetemi intézet vagy intézmény igazságügyi orvostan vagy patológia szakterületen bejegyzett szakértője adhat szakvéleményt. A 2. számú melléklet 1. pont b) alpontja szól a hatósági boncolásról, mely esetében csak az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet, illetve az ISZKI Budapesti Orvosszakértői Intézete járhat el. Az AJB-3095/2010. számú ügyben, a BRFK-tól kapott tájékoztatásból tudomásom van arról, hogy a két szerv közötti együttműködési megállapodás alapján minden esetben – hacsak nem áll fenn kizáró ok – az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézetét rendelik ki, a másik intézmény ugyanis nem rendelkezik a boncoláshoz megfelelő infrastruktúrával.
Tehát a rendkívüli haláleseti eljárást a BRFK REHALO-nak kellett lefolytatnia, eljárása során kötelező volt a hatósági boncolás elrendelése, amelyet kizárólag az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézetének szakértője folytathatott le. 
A rendkívüli haláleseti eljárásra a Ket. rendelkezései az irányadóak. Itt kívánom megjegyezni, hogy erre az eljárásra, speciális jellege miatt a Ket. rendelkezései csak nagyon nehezen alkalmazhatóak, ezért 2012. január 1-jétől a Ket. 14. § (1) bekezdés c) pontjában adott felhatalmazás alapján törvény vagy kormányrendet a Ket.-től eltérő szabályokat állapíthat meg. A módosítást az indokolta, hogy a rendkívüli halál esetén követendő hatósági eljárás során olyan speciális normák alkalmazása volt szükséges, mint pl. az eljárás megindítása, hozzátartozói jogok biztosítása, kriminalisztikai érdekek és a büntetőeljárás szabályainak figyelembevétele, amely jogalkalmazási problémákhoz vezetett.
A panaszolt eljárásra azonban még a korábbi szabályok vonatkoztak. Ennek értelmében az eljárás lefolytatására irányadó ügyintézési határidő a 33. § (1) bekezdés alapján 22 munkanap volt, vagyis a 2010. június 11-én hivatalból megindított eljárást főszabály szerint 2010. július 13-ra le kellett volna folytatni. Ugyanezen szakasz (3) bekezdés j) pontja szerint ugyanakkor a szakértői vélemény elkészítésének időtartama nem számít be az ügyintézési határidőbe.
Az Eütv. fent idézett rendelkezései alapján tehát hatósági boncolást kellett lefolytatni, amelyre az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézetét kellett az eljáró BRFK REHALO-nak kirendelnie. Erre a 2010. június 14-én kelt – a hatósági boncolás elrendeléséről szóló – végzésben sor is került, melyben 15 napos határidőt tűztek a boncolás elvégzésére. A Ket. 59. § (7) bekezdés értelmében a szakértőkre nézve irányadó ügyintézési határidőre a szakhatósági eljárás időtartama az irányadó, vagyis a 33. § (8) bekezdése alapján 10 munkanap (ami gyakorlatilag 15 naptári nap). 
A boncolásra sor is került 2010. június 16-án, azonban ekkor a halál okával kapcsolatban még csak előzetes véleményt lehet kialakítani, a végleges véleményhez szükség van a toxikológiai vizsgálat eredményére is, amit az ISZKI végez el. Annak érdekében azonban, hogy az ISZKI el tudja végezni a toxikológiai vizsgálatot, szüksége van egyrészt meghatározott szervekre, szövetekre, amelyeket az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet a boncolást követően 2010. szeptember 24-i érkezéssel biztosított, illetve a boncjegyzőkönyvre. A boncjegyzőkönyv azonban, benne az előzetes – vagyis a toxikológiai vizsgálat eredménye nélküli – véleménnyel csak 2010. november 3-ra készült el. Ahhoz pedig, hogy az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet kialakíthassa a végleges – vagyis az előzetes vélemény adatait a toxikológiai vizsgálat eredményeivel kiegészítő – véleményét, szükség volt a toxikológiai véleményre. Így a toxikológiai vélemény csak 2010. december 1-jére készült el. Az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet tájékoztatása szerint hozzájuk 2010. december 6-án érkezett meg a szakvélemény, vagyis innentől volt lehetőség a végleges vélemény elkészítésére, amelyre azonban csak 3 hónappal később, 2011. március 1-jei keltezéssel került sor. Mind az előzetes, mind pedig a végleges vélemény kialakításában egy rezidens vett részt, akinek munkáját felügyelni kellett, vagyis a felügyeletet végző orvosnak is jóvá kellett hagynia a végleges véleményt, ezt követően kerülhetett sor annak megküldésére. A rezidens 2011. március végén külföldre távozott, a végleges vélemény megküldése pedig elmaradt, azt a BRFK REHALO csak 2011. május 12-én kapta meg, melyet követően az eljárást május 18-án le is zárta.
A 2010. június 11-én indult eljárás tehát 2011. május 18-án ért véget. Megállapítható, hogy ugyan a Ket. idézett rendelkezései szerint a szakértői vélemény elkészítésének időtartama nem számít bele az ügyintézési határidőbe, az eljárás jelentősen elhúzódott, annak 11 hónapos időtartama kirívó. A panaszos – különös tekintettel arra, hogy minden jel anyja öngyilkosságára utalt – joggal várhatta el, hogy az eljárás gyorsan befejeződik, megkaphatja anyja neki írt búcsúlevelét, illetve a nála lévő tárgyakat. Az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézet késedelme egyértelműen megállapítható, részben az előzetes véleményt tartalmazó boncjegyzőkönyv késedelmes, a boncoláshoz képest mintegy 5 hónappal későbbi elkészítése, részben pedig a toxikológiai vélemény kézhezvételét követően a végleges vélemény kialakításához szükséges 3 hónap, illetve a postázáshoz szükséges további 2 hónap okán. Megállapítható ugyanakkor a BRFK REHALO mulasztása is, amely gyakorlatilag semmit sem tett annak érdekében, hogy felgyorsítsa az eljárást – semmi sem zárta ki ugyanis, hogy felvegye a kapcsolatot az intézettel, érdeklődjön a boncvélemény kialakításának állása iránt, illetve megsürgesse azt, akár informális, akár hivatalos úton. Erre dokumentált módon mindösszesen egy alkalommal, egy 2011. március 3-án kelt levélben került sor, vagyis az eljárás megindulását követően 8 és fél hónappal.
A kegyeleti jog az emberi méltósághoz való jogból levezethető részjogosítványnak minősül. Az Alkotmánybíróság 997/B/2005. AB határozata kiemelte, hogy a kegyeleti jog a meghalt ember méltóságának visszamenőleges tagadását tiltja, ugyan nem tartozik az általános személyiségi jog hatálya alá, mely az élő személyek védelmét hivatott ellátni, azonban az emberi méltósághoz való jog részeként érvényesül, az emberi méltósághoz való jog részleges továbbélését jelenti a halál bekövetkezte után. A kegyeleti jog részben az emberi méltóság egykori meglétéhez kapcsolódó védelmi igényt foglal magában, amely az elhunyt személyt az emberi nemhez való tartozás alapján illeti meg, az elhunyt személy élete során megszerzett erkölcsi, személyes és társadalmi megítélésének védelmét biztosítja. A kegyeleti jog a túlélők személyiségi joga, mely a holtak emlékének megőrzéséhez, az elhunyt iránti érzéseik tiszteletéhez fűződik.
A fentiek alapján megállapítom, hogy a kirívóan hosszú rendkívüli haláleseti eljárás miatt az SE ÁOK Igazságügyi és Biztosítás-orvostani Intézete, illetve a BRFK REHALO a kegyeleti joggal összefüggő visszásságot okozott.

Intézkedésem
Tekintettel arra, hogy jelen vizsgálat részben párhuzamosan folyt a már hivatkozott AJB-3095/2010. számú vizsgálattal, amely során mind a BRFK, mind pedig a Semmelweis Egyetem ígéretet tett arra, hogy a rendkívüli haláleseti eljárással kapcsolatos együttműködésükön javítanak, illetve a Semmelweis Egyetem munkaszervezési változtatásokat vezetett be, külön intézkedést nem kezdeményezek.

Budapest, 2012. július 30.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.