Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-85/2012. számú ügyben
(Kapcsolódó ügy: AJB-86/2012 számú ügy)

Előadó: dr. Bácskai Krisztina
Az eljárás megindítása
A Puskás Tivadar Távközlési Technikumban tapasztalt intézkedésekkel összefüggésben több panasz érkezett hivatalomhoz.
A beadványok szerint az intézményben az elmúlt években több jogszabálysértés történt. A nevük elhallgatását kérő panaszosok1 állításai szerint, több diák nem kapta meg a 2010/2011 tanév végi bizonyítványát, mivel az érintettek nem fizették meg az intézményvezető által bevezetett ún. egyéni tarifa rendszer részét képező ,,PUH”-ot. A ,,PUH”-ot a tanulóknak abban az esetben kell fizetniük, ha valaki késve adja le házi dolgozatát vagy adott feladatot nem megfelelően teljesít. Mivel az iskola az Arany János Tehetséggondozó Program tagja, így több anyagilag hátrányos helyzetű gyermek jár az intézménybe. 
Figyelemmel a fentiekre, az alapvető jogokkal összefüggő visszásság gyanúját okozó körülmények feltárása és a lehetséges megoldásokról való tájékozódás céljából, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18.§ (1) bekezdése alapján2 vizsgálatot rendeltem el.
A vizsgálat megindításával egyidejűleg az Ajbt. 21. § (1) bekezdés a.) pontja alapján tájékoztatást kértem a Puskás Tivadar Távközlési Technikum intézményvezetőjétől. Az Ajbt. 21. § (1) bekezdés b) pontja alapján pedig felkértem az intézmény fenntartóját, hogy a fentiekkel kapcsolatban folytasson az intézményben vizsgálatot és tájékoztasson annak eredményéről, esetleges intézkedéseiről.

Érintett alapvető jogok
− A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)
− Művelődéshez való jog (Alaptörvény XI. cikk (1)(2) bekezdés:,,Minden magyar állampolgárnak joga van a művelődéshez. Magyarország ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező alapfokú, az ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú, valamint a képességei alapján mindenki számára hozzáférhető felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők törvényben meghatározottak szerinti anyagi támogatásával biztosítja”)

Az ügy jogszabályi háttere
– Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.)
– A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Kot.)3
– A nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény (Knt.)
– A nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet (MKM rendelet.)4
– A nevelési-oktatási intézmények működéséről és a köznevelési intézmények névhasználatáról szóló 20/2012. (VIII. 31.) EMMI rendelet (EMMI rendelet)

A megállapított tényállás
Mindenek előtt rögzíteni kell, hogy a vizsgálat során a vizsgálat alapjául szolgált esemény idején hatályos közoktatási törvény (Kot.), valamint MKM rendelet szerint jártam el, mivel azonban a Kot. és az MKM rendelet ügyre vonatkozó szabályai tartalmilag megegyeznek a 2012. szeptember 1-jén hatályba lépett köznevelési törvény (Knt.) és az EMMI rendelet vonatkozó rendelkezéseivel, a vizsgálat tárgyát képező ügy érdemi elemzését ez a változás csak formailag érinti.
A fővárosi főjegyző megkeresésemre tájékoztatott a „tarifa rendszer” és a bizonyítványok visszatartása ügyében a Főpolgármesteri Hivatal Oktatási Gyermek- és Ifjúságvédelmi Főosztálya által lefolytatott vizsgálat eredményéről, mely szerint a külön eljárási díjat (PUH), az intézményvezető vezetette be „önkéntes penitencia” címén. Ez a „díj” az elégtelen házi dolgozat jegyek kiváltását szolgálja. A fővárosi főjegyző elismerte, hogy az eljárás ellentétes a Kot. rendelkezéseivel,5 mindemellett a főjegyző arról is tájékoztatott, hogy a nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI.8.) MKM rendelet (továbbiakban MKM rendelet) rendelkezéseibe6 ütköző módon 2011-ben 8 tanuló bizonyítványának kiadását tette függővé tartozása megfizetésétől az adott intézmény vezetője. Hét tanuló 2011. június 21-ig rendezte tartozását, számukra a bizonyítványt kiadták, egy tanuló csak bizonyítványa hiteles másolatát kapta meg. 
Az intézményvezető a beadvánnyal összefüggésben az alábbiakról tájékoztatott: 
Az „önkéntes penitencia” (PUH) külön eljárási díjat a Puskás Tivadar Távközlési Technikumban akkor alkalmazta, ha a tanuló elégtelen dolgozatot írt, de azt szerette volna kijavítani.  Nem kellett külön eljárási díjat fizetni, ha a tanuló nem akarta az elmulasztott dolgozatot pótolni, vagy megfelelő volt számára a két megírt dolgozat átlaga. Az intézményben a tanév sikeres elvégzésének feltétele, az összes házi feladat beadása. Aki nem adta be házi feladatát, azt nem osztályozták le. Az a tanuló, aki késve adta be házi feladatát, két osztályzatot kapott, egy elégtelent a késedelemért, és egyet a munkáért. Aki ígéretet tett a házi feladat beadására, de a megadott határidőig nem teljesítette, azt a tanulót az intézményvezető ,,letiltotta”, vagy ,,feltételezte”, hogy a tanuló majd késedelmesen be fogja adni a dolgozatot. 
Az intézményvezető a továbbiakban arról tájékoztatott, hogy az évzáró után 2010. június 21-ig minden tanuló egy kivételével rendezte ,,tartozását”, mely 540 Ft/fő volt. Az intézményvezető tájékoztatása szerint egyedül a beadványozó ,,nem volt hajlandó” a ,,tartozását” rendezni, így ő hiteles fénymásolatot kapott bizonyítványáról. Az igazgató kifejtette továbbá, hogy 2011. augusztus 24-én az egyik beadványozó is befizette az 540 Ft-os ,,tartozását” és átvette eredeti bizonyítványát, melyet aláírásával igazolt, így ez volt az utolsó visszatartott bizonyítvány.
Az intézményvezető további két megjegyzést is megfogalmazott az üggyel kapcsolatban:
1) Az iskola a Magyar Telekom által létrehozott és támogatott intézmény volt 2010. szeptember 1-jéig. A 2010/2011-es tanévben az egyik beadványozó ösztöndíjban részesült ,,azon felül, hogy ingyenesen kapta meg tankönyveit.”
2) Az intézményvezető arról is tájékoztatott, hogy 2011/2012-es tanévben már nincs az intézményben külön eljárási díj, ezért azóta ,,élet idegenül” jár el a diákokkal szemben az intézmény: ,,– Elégtelent adunk, ha valaki nem teljesítette a megkívánt szintet. Elégtelent adunk, ha nem adja be házi feladatát. Elégtelent adunk, ha nem hozza magával a felszerelését.” A fenti érdemjegyeket csak egy újabb dolgozat vagy házi feladat beadásával ,,enyhítheti” a tanuló, de azt ,,nem törölheti el”. Az intézményvezető azt is kifejtette, hogy mióta nincs külön eljárási díj ,,a bukottak száma megtöbbszöröződött, az iskola átlaga leromlott és az osztályzatok értéke devalválódott. De így ez legalább jogszerű.”

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében 
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg.
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – közigazgatási szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés l) pontja és a 18. § (2) bekezdésének e) pontja alapján az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak, ezen belül közszolgáltatást végző szervnek minősül – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – a jogszabályban közszolgáltatásként megjelölt tevékenységet végző szervezet. 
A fentiek alapján a korábbi ombudsmani gyakorlattal összhangban közszolgáltatást végző szervek körébe tartoznak a nevelési-oktatási intézmények, amelyekre az ombudsman vizsgálati jogosultsága – az Ajbt. hatásköri szabályai értelmében – egyértelműen kiterjed.

II. Az alkotmányos alapjogok és alapelvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa következetesen, zsinórmértékként támaszkodott az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazta az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
Magyarország Alaptörvényének és Ajbt. hatályba lépésével az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait.7
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
1. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet.” [9/1992. (I. 30.) AB. hat.]
A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének mind szabályozási szinten, mind a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában érvényesülnie kell.
2. Az Alaptörvény XI. cikk (1) bekezdése szerint minden magyar állampolgárnak joga van a művelődéshez. Az Alaptörvény XI. cikk (2) bekezdése értelmében az állam a művelődéshez való jogot részben az ingyenes és kötelező alapfokú, az ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú, valamint a képességei alapján mindenki számára hozzáférhető felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők törvényben meghatározottak szerinti anyagi támogatásával biztosítja.
Az Alaptörvény XI. cikk (2) bekezdése és az Alkotmány 70/F. § (2) bekezdése8 között lényegbevágó eltérés az ingyenes és a mindenki számára hozzáférhető középfokú oktatás alkotmányi szintre emelése. 
Az Alaptörvény a személyiség kibontakoztatásának, a tájékozott és felelős polgárrá válásnak az egyik alapvető feltételeként valamennyi magyar állampolgár jogát elismeri a műveltség megszerzésére törekvéshez. E jog érvényesítése szükségszerűen állami cselekvést igényel, ezért a művelődés alapvető intézményeit is meghatározza. Az elengedhetetlenül fontos ismeretek megszerzését, a gyermekek megfelelő fejlődését a kötelező - és ezzel összhangban bárki számára ingyenesen hozzáférhető - alapfokú oktatással biztosítja. A további ismeretbővítést, valamely foglalkozás elsajátításához vagy a magasabb szintű szakmai vagy tudományos oktatásban való részvételhez szükséges tanulás lehetőségét a középfokú oktatás korlátozásmentes és ingyenes elérhetőségével ösztönzi. A felsőfokú oktatásban való részvételt az Alaptörvény az elmélyültebb ismeretszerzéshez szükséges képességek figyelembevétele alapján teszi elérhetővé. Alaptörvényi szinten rendeli meghatározni azokat a juttatási formákat, amelyek az oktatás bármely szintjén résztvevők számára elősegíthetik a tanulással járó anyagi terhek enyhítését.
Az Alaptörvény megfogalmazásából következően a mindenki számára hozzáférhető középfokú oktatás érvényesülését az állam objektív intézményvédelmi kötelezettségén keresztül biztosítja. Az állampolgárok tanuláshoz való jogát az állam intézményfenntartói kötelezettsége alapozza meg, amelynek keretében mindenki számára – hátrányos megkülönböztetés nélkül – biztosítania kell e jog gyakorlását lehetővé tevő szervezeti és jogszabályi feltételeket.9
Az ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú oktatás az állam oldaláról nézve kötelezettséget jelent, míg a tanulók számára a megfelelő minőségű, a társadalmi fejlődés követelményeit tükröző korszerű oktatást biztosító köznevelési, illetve szakképzési intézmény látogatásához való jogot jelenti. 
Az ingyenesség a középfokú oktatáshoz való ingyenes hozzájutást, lényegében a tandíjmentességet fejezi ki. A művelődéshez való jog alanyi jogi oldalából nem vezethető le egy konkrét állami támogatásra vonatkozó, a tanulót illetve a szülőt megillető alanyi jog. Az állam által kötelezően biztosítandó ingyenesség tartalmi meghatározásánál is figyelemmel kell lenni arra, hogy a művelődéshez való alapjog érvényesülése a társadalom számára rendelkezésre álló anyagi eszközök mértékének a függvénye. Az állam feladata az, hogy egyensúlyt teremtsen az alkotmányos célkitűzésen alapuló igény (a középfokú oktatás ingyenessége) és az ennek megvalósításához a társadalom teherbíró képessége alapján igénybe vehető anyagi eszközök között.10

III. Az ügy érdeme tekintetében
1. Az értékelés módszere
A tanulók értékelése immanens része az oktatásnak. Sok esetben a folyamat során megjelenhet a pedagógus tanulóhoz fűződő viszonya, esetleges értékítélete is. A Kot. széles körű lehetőséget és autonómiát biztosít a pedagógusok részére, hogy a tanulókat mind tanulmányaik, mind magatartásuk tekintetében értékeljék, minősítsék, velük szemben fegyelmező intézkedéseket alkalmazzanak. A pedagógus az értékelés, minősítés során kialakíthat egyedi módszereket, alkalmazhat sajátos értékelési, számonkérési technikákat, az értékelési módszereknek és a fegyelmező intézkedéseknek azonban meg kell felelniük a jogszabályi előírásoknak és az iskola belső szabályzataiban foglalt rendelkezéseknek, valamint nem sérthetik a tanulók emberi méltóságát. 
A Kot. 70. § (1) bekezdése11 úgy rendelkezik, hogy a pedagógus a tanuló teljesítményét, előmenetelét tanítási év közben rendszeresen érdemjeggyel értékeli, ezzel egyben azt is kimondja, hogy az érdemjeggyel a pedagógus kizárólag a tanuló teljesítményét, előmenetelét értékelheti, az érdemjegy vagy az osztályzat megállapítása a tanuló teljesítményének, szorgalmának értékelésekor, minősítésekor nem lehet fegyelmezési eszköz.
Az értékelés során tehát élesen el kell különíteni egymástól a tanulói teljesítmény értékelését a tanuló magatartásának értékelésétől, ezért a tanuló felkészültsége és tudásának értékelése nem fejezheti ki a tanulói magatartás értékelését.
A házi feladatokkal kapcsolatban a jogszabályok nem tartalmaznak konkrét előírásokat, az iskola pedagógiai programjában12 meg kell határozni az iskolai írásbeli beszámoltatások formáit, rendjét, korlátait, a tanulók tudásának értékelésében betöltött szerepét, súlyát, valamint az otthoni (napközis és tanulószobai) felkészüléshez előírt írásbeli és szóbeli feladatok meghatározásának elveit és korlátjait.  A jogszabályok tehát nem tiltják, hogy a pedagógus érdemjeggyel értékelje például a házi feladatot vagy az el nem készített házi feladatot. 
A szükséges felszerelés hiánya kapcsán azonban fel kell hívni a figyelmet arra, hogy a pedagógus – a minőség, típus és ár megjelölése nélkül – olyan ruházati vagy más felszerelés beszerzését kérheti a tanulótól, amely nélkülözhetetlen az általa tartott tanórai foglalkozáson való részvételhez, illetve a tanított tananyag elsajátításához, és amelyet a tanórai foglalkozáson egyidejűleg minden tanulónak rendszeresen alkalmaznia kell. Minden további e körbe nem tartozó felszerelés biztosítása az iskola feladata. 
A tanórai felszerelés hiányát érdemjeggyel azonban csak akkor lehet értékelni, amennyiben a tanítási órán történő számonkérésben rögzített feladat teljesítéséhez az szükséges. Tehát, amennyiben a számonkérésben meghatározott feladatot a tanuló nem tudja teljesíteni – akár a felszerelés hiánya miatt – úgy akár elégtelenre is értékelhető. De a számonkérés esetétől eltekintve a felszerelés hiánya miatt a tanulónak elégtelen nem adható. 
Összességében tehát minden olyan körülmény értékelése – adott esetben ilyen a megfelelő felszerelés hiánya is – mely a tanuló tudásával, teljesítményével nincs összefüggésben, jogszabályba ütközik.

2. Az önkéntes penitencia rendszerre vonatkozó eljárás 
A vizsgálati tapasztalatok összegzéseként megállapítható, hogy az intézményvezető által bevezetett önkéntes penitencia rendszer a mindenki számára elérhető középfokú oktatáshoz való ingyenes hozzáférést korlátozza, annak bevezetése és alkalmazása ellentétes a Kot. rendelkezéseivel.
A Kot. 3. § (3) bekezdése13 ugyanis kimondja, hogy ingyenes az óvodai nevelés, az óvodai nevelést és az iskolai nevelést és oktatást kiegészítő pedagógiai szakszolgálatok igénybevétele, továbbá a gimnáziumi, a szakközépiskolai, a szakmunkásképző iskolai, a szakiskolai nevelés és oktatás, valamint a kollégiumi ellátás.
A Kot. 114.§ (1) bekezdése14 értelmében a helyi önkormányzatok és az állami szervek által fenntartott nevelési-oktatási intézményekben, továbbá a helyi önkormányzati feladatellátás keretében ingyenesen igénybe vehető szolgáltatás a szakiskolában és a középiskolában a tanórai foglalkozás, a nappali oktatás munkarendje szerinti oktatásban pedig az első szakképesítésre való felkészülés.
A Kot. 114-115.§-ai15 tehát egyértelműen meghatározzák, hogy a helyi önkormányzatok és az állami szervek által fenntartott nevelési-oktatási intézményekben, továbbá a helyi önkormányzati feladatellátás keretében melyek az ingyenesen igénybe vehető szolgáltatások, illetve mely szolgáltatásokért kérhető térítési díj. E kötelező érvényű törvényi rendelkezéstől eltérni nincs mód, kizárólag a törvényben meghatározott esetekben szedhető térítési díj. Amennyiben az oktatási intézmény ettől eltérően bármilyen jogcímen a diákoktól, illetve szüleiktől pénzt szed, jogszabálysértést követ el.
A nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet 27/A. §-a16 szerint a tanuló bizonyítványának kiadását az iskola semmilyen indokkal nem tagadhatja meg.
A fentieket összevetve megállapítom, hogy az intézményvezető a Kot. és az MKM rendelet vonatkozó szabályainak megsértésével járt el, amikor külön eljárási díj ellenében adta ki az érintett tanulók bizonyítványait. Az Alaptörvényre visszavezethető követelmény, hogy nem határozható meg olyan feltétel, amely akadályozza a megkezdett tanulmányok folytatását, illetve annak befejezését, nem írható elő a törvényben meghatározott eseteken kívül egyéb fizetési kötelezettség. A tartozás összege nem követelhető a szülőtől, amennyiben az intézményvezető által jogtalanul előírt külön eljárási díjat nem fizeti meg, és ez a tény nem járhat a tanuló teljesítményét értékelő bizonyítvány visszatartásával sem.
Az intézményvezető hivatalomnak megküldött válasza alapján lényeges kiemelni továbbá, hogy több kijelentése, szó- és fogalomhasználata nehezen egyeztethető össze egy a közoktatási intézmény törvényes működéséért, a pedagógiai munkáért, és egyben a gyermek- és ifjúságvédelmi feladatok ellátásáért felelős és szakmailag alkalmas intézményvezetői magatartással. Itt szükséges kiemelni az intézményvezető véleményét, mely szerint, mióta nincs külön eljárási díj ,,a bukottak száma megtöbbszöröződött, az iskola átlaga leromlott és az osztályzatok értéke devalválódott. De így ez legalább jogszerű.”
Az intézményvezető fenti okfejtése, ti. egy jogszerűtlen eljárás megszüntetése és a tanulók leromlott teljesítménye egymással összefüggésbe hozható szakszerűtlen, ésszerűtlen és méltatlan érvelés. Álláspontom szerint a tanulók teljesítményének ösztönzésére alkalmazhatók a megfelelő jogszerű pedagógiai eszközök, a tanuló tudásán, teljesítményén kívül eső magatartásokat pedig más pedagógiai módszerekkel és eszközökkel (például intővel, beírással, magatartásjeggyel) lehet jogszerűen szankcionálni.
Összességében a tényállásban feltárt körülmények alapján megállapítom, hogy az intézményvezető által bevezetett ,,önkéntes penitencia” rendszer, valamint a bizonyítványok külön eljárási díj fejében történő visszatartása a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének sérelmét, valamint a tanulók művelődéshez (oktatáshoz) való alapvető jogával összefüggő visszásságot idézett elő.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok bekövetkezése lehetőségének jövőbeni megelőzése érdekében, az Ajbt. 35. § (1) bekezdése alapján felkérem Budapest Főváros főpolgármesterét, 
− mint a munkáltatói jogkör gyakorlóját, hogy a jelentésemben feltárt indokok alapján fontolja meg a Puskás Tivadar Távközlési Technikum intézményvezetőjének fegyelmi eljárás során történő felelősségre vonását;
–	intézkedjen annak érdekében, hogy a feltárt jogellenes gyakorlatot haladéktalanul vizsgálják felül, továbbá 
–	a bizonyítványok kiadása az intézményben a vonatkozó jogszabályoknak megfelelően történjen.

Budapest, 2012. november

Prof. Dr. Szabó Máté sk.
Melléklet: Lábjegyzet
1 Az Ajbt. 18. § (4) bekezdése szerint, a beadványt benyújtó személy kilétét az alapvető jogok biztosa csak akkor fedheti fel, ha ennek hiányában a vizsgálat nem lenne lefolytatható. Ha a beadványt benyújtó személy kéri, kilétét az alapvető jogok biztosa nem fedheti fel. Az alapvető jogok biztosához fordulása miatt senkit sem érhet hátrány.
2 Ajbt. 18. § (1) Az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, kötelező tagság alapján működő köztestület, a Magyar Honvédség, rendvédelmi szerv, közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, közjegyző, megyei bírósági végrehajtó, önálló bírósági végrehajtó vagy közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
3 Hatályon kívül helyezte 2012. szeptember 1-én a nemzeti köznevelésről szóló 2011. évi CXC. törvény
4 Hatályon kívül helyezte 2012. szeptember 1-én a nevelési-oktatási intézmények működéséről és a köznevelési intézmények névhasználatáról szóló 20/2012. (VIII. 31.) EMMI rendelet
5 Kot. 3 § (3) bekezdés, Kot. 114 § (1) bekezdés
6 27/A. § A tanuló bizonyítványának kiadását az iskola semmilyen indokkal nem tagadhatja meg.
7 Lásd ezzel összefüggésben az X/2349/2012. AB határozatot, mely szerint „[…] Az egyes intézményekről, alapelvekről és rendelkezésekről kialakított értelmezése a határozataiban található meg. Az Alkotmánybíróságnak azokra az alapértékekre, emberi jogokra és szabadságokra, továbbá alkotmányos intézményekre vonatkozó megállapításai, amelyek az Alaptörvényben nem változtak meg alapvetően, érvényesek maradnak. Az előző Alkotmányon alapuló alkotmánybírósági döntésekben kifejtett elvi jelentőségű megállapítások értelemszerűen irányadók az Alaptörvényt értelmező alkotmánybírósági döntésekben is. Ez azonban nem jelenti az előző Alkotmányon alapuló határozatokban kifejtettek vizsgálódás nélküli, mechanikus átvételét, hanem az előző Alkotmány és az Alaptörvény megfelelő szabályainak összevetését és gondos mérlegelést kíván. Ha az összevetésnek az az eredménye, hogy az alkotmányjogi szabályozás változatlan vagy jelentős mértékben hasonló, az átvételnek nincs akadálya. Másrészt az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni.”
8 Az Alkotmány 70/F. § (2) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság a művelődéshez való jogot – más intézkedéseken túl – a képességei alapján mindenki számára hozzáférhető közép- és felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők anyagi támogatásával volt köteles megvalósítani.
9 Lásd: 18/1994. (III. 31.) AB határozat
10 Vö.: 1251/E/2010. AB határozat
11 A Knt. 54.§ (1) bekezdés
12 Kot. 48. § (4) bekezdése
13 Knt. 2.§
14 Knt. 2.§ (2) bekezdés
15 A jogszabály 114. § (4) bekezdésében foglaltak alapján az ingyenes szolgáltatások körében a nevelési program, a pedagógiai program végrehajtásához kapcsolódó, a mindenki számára előírt tananyag megismerését, feldolgozását, a mindennapi testedzést szolgáló, intézményen kívüli kulturális, művészeti, sport- vagy más foglalkozást, kirándulást, erdei iskolát a nevelési-oktatási intézmény költségvetésének terhére lehet megszervezni.
16 A nevelési-oktatási intézmények működéséről és a köznevelési intézmények névhasználatáról szóló 20/2012. (VIII. 31.) EMMI rendelet 78.§