Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 3540/2011. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
Budapest Főváros Önkormányzatának Cseppkő utcai Gyermekotthona és Óvodája (1025 Budapest, Cseppkő utca 74.) egyik otthonegysége vezetőjének a gyermekekkel szembeni bánásmódját kifogásoló panasz érkezett hozzám. A panaszos tudomása szerint az otthonvezető (aki egyben a gyermekek gyámjai is) elsődleges nevelési módszere a verbális agresszió. Tekintettel arra, hogy a beadványban foglaltakkal összefüggésben felmerült a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján hivatalból vizsgálatot indítottam. Budapest Főváros Önkormányzatának Módszertani Gyermekvédelmi Szakszolgálata (szakszolgálat) igazgatóját, valamint a gyermekjogi képviselőt a panaszban sérelmezettek vizsgálatára, és annak eredményétől függően a szükséges intézkedések megtételére kértem.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és a tisztességes eljárás követelménye: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” [Alkotmány 2. § (1)]
– Az élethez és az emberi méltósághoz való jog. "A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani. [Alkotmány 54. § (1)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet) (A jogszabályi rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.)

A megállapított tényállás
1. A szakszolgálat vizsgálata
A panasszal érintett gyámhoz tartozó gyermekeket a szakszolgálat gyámi gondozói tanácsadói (tanácsadó) a gyermekotthonban négyszemközt – a szakszolgálat igazgatóhelyettese és a tanácsadók által előzetesen összeállított indirekt kérdéssor alapján – hallgatták meg. A szakszolgálat a gyermekotthon igazgatójának előzetesen jelezte a vizsgálat szükségességét, a látogatások időpontját egyeztették a gyámmal. A gyermekotthonban az elmúlt időszakban több rendkívüli esemény (haláleset, verbális és fizikai agresszió) is történt és felmerült a szexuális abúzus gyanúja is. [A gyermekotthonban korábban OBH 3804/2009., AJB 316/2011. és AJB 457/2011. számon folytattam vizsgálatot.] A múlt év őszén vezetőváltás volt, ezt követően szakdolgozók gyakorlatilag kicserélődtek. Minderre figyelemmel a gyermekotthon és a szakszolgálat vezetői folyamatosan törekedtek az együttműködés javítására, egyeztetettek, közös megbeszéléseket tartottak, megállapodásokat kötöttek. 
A szakszolgálat megítélése szerint mindezek ellenére az együttműködés nehezített, ennek okát a szemléletbeli különbségekben látják. A felkérésemre végzett vizsgálat során a tanácsadók velük szembeni bizalmatlanságot, gyanakvást tapasztaltak. Nem volt zökkenőmentes az időpont egyeztetés sem és előfordult, hogy a gyám a tanácsadót hosszasan várakoztatta, vagy nem tette lehetővé a gyermekkel való találkozást. Az otthonvezető a vizsgálat idején (2011. szeptember 13-20. között) 29 gyermek kirendelt gyámja volt. A tanácsadók négy gyermek kivételével – kettő nem válaszolt, kettő pedig engedély nélkül távol volt – valamennyi gyermeket meghallgatták.

A gyermekeknek feltett kérdések a következő területeket érintették:
a/. A gyermekek viszonyulása a gyermekotthoni változásokhoz
A gyermekek többsége az elmúlt év átalakításait nem tartotta meghatározó eseménynek. A jelentős mértékű személyi változásokhoz már hozzászoktak, a gyermekotthonhoz tartozó természetes jelenségnek tekintik, úgy érzik azt nem tudják befolyásolni. A gyermekek többsége (25 gyermekből 4) a nevelők kicserélődését veszteségként éli meg, szívesen emlékeznek korábbi gyámjukra. A mostani gyámot inkább az idősebb gyermekek utasítják el.
b/ Pozitív és negatív dolgok az életükben
A gyámi tanácsadók tapasztalatai szerint a kisebb gyermekek és a kiábrándultabb, pubertás korban lévő korosztály véleménye eltérő a pozitívumok és negatívumok tekintetében. Három-négy gyermek pozitívnak ítélte, hogy a gyám időnként beszélget velük, egy gyermek örült annak, hogy gyámja moziba vitte. Egy gyermek jónak tartotta, hogy az új gyám irányítása óta a felnőttek szigorúbbak, a szabályokat következetesebben betartatják. Két-három gyermek számolt be olyan szabadidős tevékenységhez kötődő (tehetséggondozás) programról, amit kifejezetten pozitív élménynek tartott. A kisebb gyermekek jónak tartották, hogy a jelenlegi csoportösszetétel a korábbinál nyugodtabb légkört nyújt számukra. A gyermekek fele alig tudott magatartásukat megerősítő visszajelzéséről beszámolni. A pozitív jelzés főleg szóbeli dicséret volt és néhányan jutalmat is említettek. 
Hét gyermek nem tudott pozitív momentumot említeni a gyermekotthon életében, néhányan a gyám személyét kifejezetten negatívnak ítélték. Többen elmondták, hogy gyámjuk gyakran ideges, kevés az ideje, ilyenkor gyakran kiabál, időnként – főként, ha úgy véli, hogy a gyermekek nem hallják – csúnya szavakat használ. A gyermekek szerint a gyermekotthonban általában gyakoriak a hangos megnyilvánulások, a rendreutasítások. Az érintett gyám ilyen reakcióit egy-két gyermek kivételével majdnem mindenki sérelmezte, személyes durvaságról, obszcén szavak használatáról azonban általánosságban nem tettek említést, de azt erősen kifogásolták, ha a gyámjuk kigúnyolta, vagy társaik előtt gorombította le őket.
A meghallgatott gyermekek közült voltak olyanok, akiket a gyám türelmetlensége, vagy a keményebb fegyelmezés, kiabálás kevésbé zavart. Ketten kifejezetten örültek a szigornak, mert úgy gondolták, hogy e nélkül elzüllöttek volna (egy gyermeknek több büntetőügye van folyamatban).
c/ A fegyelmezés kérdésköre
Több gyermek nehezményezte, hogy a várható büntetések kiszámíthatatlanok, nem mindig tudják, hogy milyen magatartás kifogásolható és milyen büntetést von maga után. 
d/ A gyámmal való kapcsolat minősége
A gyermekek közül – a három legkisebb kivételével – mindenki tudta, hogy ki a gyámja. Mindössze hárman állították, azt, hogy gyámjuk számukra szimpatikus. Általában elmondható, hogy a gyermekeknek nincs pontos ismerete arról, hogy mi a gyám dolga, mit várhatnak el tőle. Gyámjukat elfogultnak, idegesnek, sokszor türelmetlennek és mérgesnek látják.
e/ Segítség és támogatáskérés
Hat-hét gyermek említett olyan esetet, amikor segítséget kaptak, vagy jelenleg segítséget várnak gyámjuktól (kapcsolattartás újraszabályozásának intézése, megfelelő iskola kiválasztása, pénz felszabadítási kérelmek benyújtása a gyámhivatalhoz). Ha a gyermekeknek segítségre van szükségük, vagy bajban vannak nevelőikhez fordulnak. A gyermekek számára a velük napi kapcsolatban lévő nevelőtől való segítségkérés természetes, könnyebben találják meg vele a hangot. Tekintettel a nagy fluktuációra az újonnan belépő nevelőkkel a gyermekek még ismerkednek, próbálgatják lehetőségeiket. A gyermekek mintegy fele érzi úgy, hogy nem érdemes segítséget kérni, így azt nem is kaphatja meg.
A szakszolgálat megítélése szerint összességében a gyermekotthonban meglehetősen negatív hangulat uralkodik. A gyermekek nem képesek megkapaszkodni, még az évek óta ott nevelkedők is inkább csak sodródnak, kötődéseik gyengék, jelenlegi gyámjukkal bizalmuk csekély. A gyám igen elfoglalt, gyakran ingerült, kommunikációja indulatos, nevelési módszerére a fegyelmezés, a rendreutasítás a jellemző. A gyámi tanácsadók a kifogásolható megnyilvánulásokat a gyámnak jelezték, a helytelen, gyermeki jogokat sértő bánásmód kiküszöbölése érdekében figyelemfelhívással éltek.
A szakszolgálat igazgatójának szakmai álláspontja szerint a gyermekvédelmi szakellátásban élő – általában igen rossz pszicho-szociális környezetből kikerülő – gyermekek számára a pozitív minta, a pedagógiai eszközök következetes alkalmazása, elsősorban a pozitív kommunikáció, a nyugodt, elfogadó légkör megteremtése elengedhetetlen. Véleménye szerint a nyilvános szidás, megszégyenítés a gyermekek méltóságát kifejezetten sérti.

2. A gyermekjogi képviselő válasza
A gyermekjogi képviselő a gyermekotthonban személyesen tájékozódott, iratokat tanulmányozott, információkat gyűjtött. Négyszemközti beszélgetéseket folytatott az intézmény igazgatójával, az otthonegység gondozottjaival, a szakdolgozóival és pszichológusával. Meghallgatta a panasszal érintett otthonegység vezetőt is. 
Az intézmény igazgatója – a szakszolgálat vizsgálat szükségességére vonatkozó jelzéséről való tudomásszerzést követően – az ügyben célvizsgálatot rendelt el. A vizsgálóbizottságot az intézmény igazgatóhelyettese vezette. Tagjai a Közalkalmazotti Tanács elnöke, az egyik otthonvezető és az óvodavezető voltak. A bizottság meghallgatta a panasszal érintett egység pszichológusát, dolgozóit, nyilatkoztatta a gyermekotthonban 2011 júniusa óta preventív szűrővizsgálatot végző Vadaskert Alapítvány gyermekpszichiáterét, kikérte a gyermekotthon óvodájában dolgozó pedagógusok és gyógypedagógusok véleményét.
A célvizsgálat a gyermekkel szembeni durva verbális, vagy más agresszióra nem talált bizonyítékot. A gyermekjogi képviselő véleménye szerint nem valószínűsíthető az otthonegység vezető gyermeki jogokat sértő magatartása. A képviselő tájékoztatott arról is, hogy az intézmény vezetősége, dolgozói maximálisan együttműködtek vele.

A vizsgálat megállapításai
I. Hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Az Obtv. 16. § (2) bekezdése alapján az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.
Az Obtv. 29. §-a csak a hatóság fogalmát tartalmazza, a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket. [Lásd az OBH-6501/2001. számú jelentést]
A Gyvt. 95. §-ának (1) bekezdése értelmében a megyei, a fővárosi önkormányzat és a megyei jogú városi önkormányzat biztosítja az otthont nyújtó ellátást. Az Obtv., és Gyvt. rendelkezései alapján a gyermekvédelmi szakellátás intézményeit közszolgáltatásnak tekintem.

II. Az alkotmányos jogok tekintetében
1. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság már működése első éveiben elvi éllel állapította meg, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. [9/1992. (I. 30.) AB határozat.] Az irányadó alkotmánybírósági tézis szerint a jogállamiság elvéből folyó követelmény a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket. [56/1991. (XI. 8.) AB határozat.]
2. Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése alapján a Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani. Az emberi méltóság az emberi élettel eleve együtt járó minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő. Az egyenlő méltósághoz való jog az élethez való joggal egységben azt biztosítja, hogy ne lehessen emberi életek értéke között jogilag különbséget tenni. Emberi méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétől, illetve állapotától, és attól is, hogy emberi lehetőségéből mennyit valósított meg, és miért annyit. [64/1991. (XII. 17.) AB határozat, ABH 1991,]
3. Az alaptörvény 67. § (1) bekezdése a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogát deklarálja, e szerint „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” 
Amint azt az Alkotmánybíróság a több határozatában kifejtette „A gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté válásához. Ezért az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermek alapvető jogairól szól, egyidejűleg a család (szülők) az állam és a társadalom kötelezettségét megszabva. A testület arra is rámutatott, hogy a felhívott alapjog és az Alkotmány 16. §-a (az ifjúság érdekeinek védelme) együttesen értelmezendő, amiből az következik, hogy a gyermekről való gondoskodás komplex feladat. [79/1995(XII.21.) AB határozat]
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt. E célt szolgálja az Alkotmány 67. § (1) bekezdése.

3. Az ügy érdeme tekintetében
A Gyvt az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek jogaként nevesíti, hogy az életkorához, az egészségi állapotához, a fejlettségéhez, valamint egyéb szükségleteihez igazodó, megfelelő nevelésben, oktatásban részesüljön. A törvény hangsúlyozza az állandóság, az érzelmi biztonság jelentőségét a gyermek életében. [Gyvt. 9. § (1) bek.] A szakszolgálat gyámi, gondozói tanácsadójának feladata, hogy a gyermeki jogok érvénysülése érdekében szakmailag folyamatosan segítse és ellenőrizze a gondozott gyermekkel foglalkozók tevékenységét. [NM rendelet 150. § (1) bek.] Az állandóság és biztonságérzet megteremtése a gondozó intézmény kötelezettsége, a gyermek ezen jogai érvényesülését pedig a szakszolgálatnak kell segítenie és ellenőriznie.
Álláspontom szerint a gyermekkel közvetlenül foglakozó szakdolgozók (gyermekfelügyelő, nevelő, gyám) és a gyámi tanácsadók együttműködésének hiányában csupán az ellenőrző funkció valósulhat meg, a tanácsadók segítő feladatukat nem tudják teljesíteni. 
Ebből következően a tanácsadók indokolatlan és hosszú idejű várakoztatása, a gondozott gyermekkel való találkozás ellehetetlenítése visszásságot okoz a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljáráshoz, valamint az ellátott gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz fűződő jogával összefüggésben.
A gyermekek harmonikus fejlődése érdekében – a szakszolgálat igazgatójának szakmai álláspontjával egyetértve – elengedhetetlennek tartom a pedagógiai eszközök következetes alkalmazását. Álláspontom szerint ez magába foglalja azt is, hogy a gyermek tisztában legyen azzal, hogy mi az a magatartás, ami jutalmat érdemel és milyen cselekedetéért, magatartásáért kap büntetést. A jutalmazásnak és a büntetéseknek kiszámíthatóaknak kell lennie, azokat következetesen kell alkalmazni. 
A gyermekeknek a személyüket érintő kérdésekről tájékoztatást kell kapniuk, [Gyvt. 8. § (1) bek. e/ pont] a Gyvt. a szolgáltató számára segítségnyújtási kötelezettséget is előír. [Gyvt. 6. § (2) bek.] A gyámrendelésre és a gyám kötelezettségeire vonatkozó előírásokat a Gyvt. 84-88. §-ai tartalmazzák. A törvény értelmében a gyámi feladatokat ellátó gyermekotthon vezetője a gyermek gondozója, nevelője, törvényes képviselője és vagyonának a kezelője. Kötelessége a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének elősegítése, nevelése, továbbá a gyermek teljes körű ellátásáról való gondoskodás. A gyám joga és kötelessége, hogy a gyermeket személyi és vagyoni ügyeiben képviselje, védje a gyermek érdekeit, gondoskodjon a vagyon megfelelő hasznosításáról.
Azáltal, hogy a gondozott gyermekeknek nincs ismerete arról, hogy mi a gyám feladata, mely ügyekben képviseli őket, csorbul a tájékoztatáshoz való joga és a gyám sem tudja maradéktalanul teljesíteni a törvényi kötelezettségét.
Megállapítom, hogy a pedagógiai eszközök következetlen alkalmazása, a tájékoztatás hiánya visszásságot okoz az ellátott gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz fűződő jogával összefüggésben.
Az emberi méltóság tiszteletben tartása alapvető emberi jog. A gyermeknek ezen túlmenően joga van a mindennemű – fizikai, szexuális vagy lelki – erőszakkal szembeni védelemhez is. [Gyvt. 6. § (5) bek.] A gyermekotthonban korábban folytatott vizsgálatomat lezáró, AJB 457/2011. számú jelentésemben a gyermekekkel szembeni durva verbális agresszió, valamint a fizikai bántalmazás gyanújára tekintettel a gyermeki jogok, továbbá az emberi méltósághoz fűződő jog sérelmét állapítottam meg. A szakszolgálat és a gyermekjogi képviselő verbális agresszióra vonatkozó tájékoztatása közötti ellentmondás feloldására nincsenek eszközeim, ebből következően jelen vizsgálatomban e tekintetben alapvető joggal összefüggő visszáság megállapítására sincs jogi lehetőségem.

Intézkedésem
Az Obtv. 20. § (1) bekezdésben foglaltak alapján felkérem a gyermekotthont fenntartó Budapest Főváros főpolgármesterét, hogy kísérje fokozott figyelemmel az intézmény munkáját.

Budapest, 2011. október 17.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
6. § ( (2) A gyermeknek joga van ahhoz, hogy segítséget kapjon a saját családjában történő nevelkedéséhez, személyiségének kibontakoztatásához, a fejlődését veszélyeztető helyzet elhárításához, a társadalomba való beilleszkedéséhez, valamint önálló életvitelének megteremtéséhez.
(5) A gyermeknek joga van emberi méltósága tiszteletben tartásához, a bántalmazással - fizikai, szexuális vagy lelki erőszakkal -, az elhanyagolással és az információs ártalommal szembeni védelemhez. A gyermek nem vethető alá kínzásnak, testi fenyítésnek és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetésnek, illetve bánásmódnak.
8. § (1) A gyermeknek joga van a szabad véleménynyilvánításhoz, és ahhoz, hogy tájékoztatást kapjon jogairól, jogai érvényesítésének lehetőségeiről, továbbá ahhoz, hogy a személyét és vagyonát érintő minden kérdésben közvetlenül vagy más módon meghallgassák, és véleményét korára, egészségi állapotára és fejlettségi szintjére tekintettel figyelembe vegyék. e) véleményt nyilvánítson a részére biztosított nevelésről, oktatásról, ellátásról, a személyét érintő kérdésekben meghallgassák, tájékoztassák,
9. § (1) Az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek joga különösen, hogy életkorához, egészségi állapotához, fejlettségéhez, valamint egyéb szükségleteihez igazodóan a) állandóságot, érzelmi biztonságot nyújtó teljes körű ellátásban, gondozásban, - nemzetiségi, etnikai és vallási hovatartozását figyelembe vevő - megfelelő nevelésben, oktatásban részesüljön…
11/A. § (1) A gyermekjogi képviselő ellátja a gyermekvédelmi gondoskodásban részesülő gyermek e törvényben meghatározott jogainak védelmét, és segíti a gyermeket jogai megismerésében és érvényesítésében, valamint kötelességei megismerésében és teljesítésében. A gyermekjogi képviselő kiemelt figyelmet fordít a különleges vagy speciális ellátást igénylő gyermek védelmére.
(2) A gyermekjogi képviselő a) segít a gyermeknek panasza megfogalmazásában, kezdeményezheti annak kivizsgálását, b) segíti a gyermeket az állapotának megfelelő ellátáshoz való hozzájutásban, a gyermekjóléti szolgálat esetmegbeszélésén, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgálat elhelyezési értekezletén az ezzel kapcsolatos megjegyzések, kérdések megfogalmazásában, c) a 36. § (2) bekezdése szerinti esetben eljár a gyermek szülője vagy más törvényes képviselője, a gyermek, illetve fiatal felnőtt, valamint a gyermek-önkormányzat felkérése alapján, d) eljár az érdek-képviseleti fórum 35. § (4) bekezdése szerint tett megkeresése alapján, e) a gyámhivatal kirendelése alapján képviseli a gyermeket a nevelési felügyelettel kapcsolatos eljárásban, f) a 100/A. § (1) bekezdése szerinti jogsértések észlelése esetén javaslatot tehet fa) gyermekvédelmi igazgatási bírság kiszabására az arra a 100/A. § (1) bekezdése szerint jogosult szervnek, fb) a jogsértés jövőbeni előfordulásának megelőzése érdekében a jogsértéssel érintettek között, szükség szerint szakértők bevonásával, egyeztető megbeszélés tartására a gyámhivatalnak, fc) a jogsértő személy továbbképzésére a fenntartónak, működtetőnek.
(3) A gyermekjogi képviselő jogosult a gyermekjóléti, illetve gyermekvédelmi szolgáltató tevékenységet végző működési területén tájékoztatást, iratokat, információkat kérni és a helyszínen tájékozódni. A gyermekjogi képviselő köteles a gyermek személyes adatait az adatvédelmi jogszabályoknak megfelelően kezelni.
(4) A gyermekjogi képviselő e célra létrehozott szervezet keretében működik. A gyermekjogi képviselő jogállására és eljárására vonatkozó részletes szabályokat külön jogszabály rendezi.
(5) A gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenységet végző biztosítja, hogy a gyermek és hozzátartozói a gyermekjogi képviselő személyét és a vele való kapcsolat felvételének módját megismerhessék.
(6) A gyermekjóléti és gyermekvédelmi intézmények, illetve szolgálatok vezetői tizenöt napon belül, a fenntartó harminc napon belül, illetve a képviselő-testület vagy a közgyűlés a következő testületi ülésén érdemben megtárgyalja a gyermekjogi képviselő észrevételeit, és az ezzel kapcsolatos állásfoglalásáról, intézkedéséről tájékoztatja őt.
84. § (1) A gyámhivatal a gyermek részére gyámot rendel, ha a) ideiglenes hatállyal nevelőszülőnél, gyermekotthonban vagy más bentlakásos intézményben helyezte el a gyermeket, és pert indított a szülői felügyelet megszüntetése iránt, b) átmeneti vagy tartós nevelésbe vette a gyermeket.
(2) Gyámi feladatokat lát el a nevelőszülő - feltéve, ha a gyámságot vállalja - továbbá a gyermekotthon vezetője. A minisztérium speciális gyermekotthonának vezetője az otthonban elhelyezett gyermekek gyámjául nem rendelhető.
85. § (1) Ha a gyámságot a 84. § (2) bekezdésében meghatározott gyám látja el, a gyámra az e törvényben meghatározott kivételekkel a Csjt. gyámságra vonatkozó rendelkezései az irányadóak.
(2) Ha a gyámi feladatokat a gyámhivatal által kirendelt nevelőszülő vagy a gyermekotthon vezetője látja el, a gyám a gyermek gondozója, nevelője, törvényes képviselője és ha a gyámhivatal a nevelőszülőt erre felhatalmazta - vagyonának a kezelője.
(3) A gyámsággal járó jogok és kötelességek - ha a gondozás-nevelés megkezdését a gyermek tartózkodási helye nem akadályozza - a gyámot a kirendelő határozat közlését követő naptól kezdve illetik meg, illetve terhelik.
(4) A gyám tevékenységét a gyámhivatal irányítja és felügyeli, feladatainak ellátásához a területi gyermekvédelmi szakszolgálat segítséget nyújt.
(5) A gyám működéséről, a gyámsága alatt álló gyermek ügyeiről félévente írásban köteles tájékoztatást adni a gyámhivatalnak. E tájékoztatási kötelezettség nem érinti a törvény szerinti számadási kötelezettséget.
(6) Ha a gyámhivatal a gyámot tisztségéből elmozdítja, vagy azonnali hatállyal felfüggeszti, ezen határozatával egyidejűleg új gyámot rendel, és - szükség esetén - meghatározza a gyermek új gondozási helyét.
86. § (1) A gyám elősegíti a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, nevelését, és gondoskodik a gyermek teljes körű ellátásáról.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

150. § (1) A szakszolgálat gyámi gondozói tanácsadója a gyermeki jogok érvényesülése érdekében szakmailag folyamatosan segíti és ellenőrzi a gondozott gyermek gyámjának, gondozójának nevelői, gondozói, illetve gyámi tevékenységét, az egyéni gondozási-nevelési tervben foglaltak végrehajtását, az egyéni elhelyezési terv megvalósulását.
(2) A gyámi gondozói tanácsadó az (1) bekezdésben foglaltak megvalósítása érdekében szükség szerinti gyakorisággal, de legalább 2 havonta egyszer a kijelölt gondozási helyen találkozik a gondozott gyermekkel, a gondozóval és a gyámmal. A látogatás keretében a) az ítélőképessége birtokában lévő gyermekkel folytatott - ha a gyermek kéri, vagy a gyámi gondozói tanácsadó szükségesnek tartja négyszemközti - beszélgetés során tájékozódik a gondozott gyermek helyzetéről, fejlődéséről, esetleges problémáiról; a gyermek kérésére közreműködik a gyermek és a gondozó, illetve a gyám között felmerült vitás kérdések tisztázásában, b) a gondozó, illetve a gyám felkérésére részt vesz a gondozó intézmény szakmai fórumain, c) a gyám felkérésére segítséget nyújt az egyes jognyilatkozatok megtételéhez szükséges gyámi álláspont kialakításában, d) a gondozóval, illetve a gyámmal folytatott konzultáció során tájékozódik da) a gyermeki jogok érvényesülésének biztosításáról, db) a gyámhivatali határozatban foglaltak betartásáról, dc) az egyéni elhelyezési, valamint az egyéni gondozási-nevelési tervben foglaltak megvalósulásáról, dd) a 83-85. §-ban szabályozott gondozási-nevelési feladatok ellátásáról, valamint a 87-89. §-ban rögzített családi kapcsolatok alakulásáról.
(3) A gyámi gondozói tanácsadó a látogatás során szerzett tapasztalatait, megállapításait, illetve a gyermek érdekében tett intézkedéseit írásban dokumentálja. A szakszolgálat ennek alapján teszi meg a (4)-(5) bekezdésben, valamint a 151-152. §-ban meghatározott intézkedéseit.
(4) A szakszolgálat a gyámhivatal megkeresésére, ennek hiányában félévente írásban tájékoztatja a gyámhivatalt a) a gyám tevékenységéről, b) a gyermek és a szülő kapcsolattartásának alakulásáról, c) a szülőnek a gondozó intézménnyel vagy személlyel való együttműködéséről, d) a gyermeknek a kijelölt gondozási helyre történő beilleszkedéséről. 
(5) A nevelésbe vételkor fennállt körülmények megváltozásakor, illetve a gyámhivatal megkeresésére a nevelésbe vétel éves felülvizsgálatakor a szakszolgálat javaslatot tesz a gyámhivatalnak a gondozott gyermek a) nevelésbe vételének megszüntetésére vagy fenntartására, b) az elhelyezési tervének fenntartására vagy módosítására, c) gondozási helyének megváltoztatására, új gyámjának kirendelésére, amennyiben ez szükséges.