Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB-3270/2011. számú ügyben

Előadó: dr. Dezső Adrienn
dr. Hajas Barnabás
Az eljárás megindítása
A panaszos beadványában a személygépkocsik regisztrációs adójával kapcsolatos vámhivatali ügyintézést sérelmezte.
A panasz alapján felmerült a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének, az ebből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének a gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
Munkatársaim – előzetes bejelentés nélkül – felkeresték a MASPED Első Magyar Általános Szállítmányozási Zrt. által üzemeltetett, 2120 Dunakeszi, Alagi major területén található vámudvart, a Dél-budapesti Vám- és Pénzügyőri Igazgatóságot, az Észak-budapesti Vám- és Pénzügyőri Igazgatóságot, és helyszíni vizsgálat keretében vizsgálták meg a regisztrációs adó ügyintézésnek gyakorlatát.

Érintett alkotmányos jogok és alapelvek
–	 a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2 § (1) „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”)

Alkalmazott jogszabályok
–	a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL: törvény (továbbiakban: Ket.)
–	a közösségi vámjog végrehajtásáról szóló 2003. évi CXXVI. törvény (továbbiakban: törvény)
–	a közösségi vámjog végrehajtásának részletes szabályairól szóló 15/2004. (IV. 5.) PM rendelet (továbbiakban: rendelet)

A megállapított tényállás
A panaszos a MASPED Első Magyar Általános Szállítmányozási Zrt. által üzemeltetett, Dunakeszi, Alagi major területén található vámudvarban szerette volna megbízottként megfizetni egy személygépkocsi regisztrációs adóját. A panaszos először az információs ablakhoz ment, ahol egy civil ruhás személy tájékoztatta, hogy 7000 Ft +ÁFA összegért segít neki kitölteni a nyomtatványokat. A beadványozó megköszönte a felajánlást, de nem akart vele élni, mivel maga is ki tudja tölteni az adatlapokat. Ezt követően a vámhivatal feliratú ablakhoz ment, és az egyik vámtiszttől üres adatlapokat kért az eljáráshoz. A vámtiszt arról tájékoztatta, hogy azt egy másik ablaknál – a MASPED Zrt. által üzemeltett vámügynökségi ablaknál – kell kérni. A panaszos jelezte a vámtisztnek, hogy ott már járt, de adatlapok helyett csak egy szolgáltatásnyújtásra vonatkozó ajánlatott kapott. Ekkor a vámtiszt közölte, hogy nem tud adatlapot adni, és azt javasolta, hogy vegye igénybe az említett szolgáltatást, nem célszerű ugyanis egyedül kitölteni a nyomtatványt. Ezután a panaszos visszament a vámügynökséghez, ahol oldalanként 100 Ft-os fénymásolási díjért kapott üres formanyomtatványt, és megfizetett 500 Ft helységhasználati díjat is. A panaszos másnap reggel 8 óra előtt a kitöltött nyomtatványokkal visszament a kirendeltségbe, ahol akkor még nem volt ügyfél és a vámtisztek sem érkeztek meg. A várakozás közben arra lett figyelmes, hogy egy civil ruhás férfi bement a vámhivatal ügyfélforgalomtól elzárt területére és elkezdett válogatni az okmányok között, beleolvasott néhány iratba, majd távozott az épületből. A vámtisztek érkezését követően a panaszos még hosszabb ideig várakozott mire szólították. Az eljáró vámtiszt jelezte, hogy az adatlapon a számtalan rubrika közül kettő üresen maradt, a panaszos azokat azonban nem tudta segítség nélkül kitölteni. Ekkor a vámtiszt – a panaszos állítása szerint – az alábbi választ adta: „Akkor maga szerint én fogom kitölteni Ön helyett a nyomtatványt? Pont ezért mondtuk tegnap, hogy vegye igénybe az adatlap-kitöltő szolgáltatást! Amit maga itt kitöltött azt bárki ki tudja tölteni!” Ezt követően a panaszos visszakérte az összes iratot és átment egy másik vámhivatalba, ahol néhány óra alatt lefolytatták az eljárást és megfizette a regisztrációs adót. A hozzám forduló sérelmezte, hogy a vámhivatal nem biztosított ingyenesen adatlapot, eljárása során hátrányosan megkülönbözteti azokat az ügyfeleket, akik nem veszik igénybe az adatlap-kitöltő szolgáltatást. Sérelmezte továbbá, hogy idegenek mehetnek be a vámhivatal területére és ott iratokat nézhetnek meg. Kifogásolta azt is, hogy egy hatósági eljárás kezdeményezése miatt helységhasználati díjat kellett fizetnie. 

A helyszíni vizsgálat tapasztalatai:
MASPED Első Magyar Általános Szállítmányozási Zrt. által üzemeltetett vámkirendeltség: A helyszínen előzetes bejelentés nélkül jelentek meg kollégáim, és a regisztrációs adó-igazgatási eljárás kirendeltségen alkalmazott gyakorlatát (az ügyintézés menetéről, és a regisztrációs adatlap biztosításról stb.) figyelték meg, később – a regisztrációs adó eljárásra vonatkozóan – a kirendeltség vezetőjének tették fel a kérdéseiket. 
A vámkirendeltség egy légtérben található a MASPED Zrt. vámügynöki tevékenységet végző irodájával. A munkatársaim várakozása alatt egy civil ruhás férfi – minden előzetes jelzés, kérdés nélkül – bement a vámhivatal elzárt területére és ott a vámtisztek között közlekedve iratokat vett át, majd elhagyta a kirendeltséget. Miután a munkatársaim sorra kerültek, regisztrációs adó ügyintézéséhez szükséges nyomtatványokat, VPID számot igényeltek az ügyintéző vámtiszttől, aki először a MASPED Zrt. által üzemeltett vámügynöki szolgáltatást nyújtásával foglalkozó ablakhoz irányította a kollégáimat. Miután jelezték, hogy szeretnék maguk kitölteni a nyomtatványt, a vámtiszt először azt mondta, hogy elfogytak az űrlapok, majd keresés után talált néhányat, és egy példányt átadott a munkatársaimnak. A kitöltött űrlapok átadásakor felfedték kilétüket, átadták a megbízólevelüket és a továbbiakban az állományilletékes parancsok segítségét kérték, aki készségesen állt a rendelkezésükre. Az általa nyújtott tájékoztatás szerint a kirendeltségen a regisztrációs adó eljárás magánszemélyek általi kezdeményezése nem gyakori, döntő többségében képviselővel járnak el. A kirendeltség vezetője, kérdésre előadta, hogy a korábban látott civil ruhás férfi egy folyamatban lévő üggyel kapcsolatosan lépett be a vámhivatal, ügyfelektől szigorúan elzárt területére. A vámtisztek tudtak érkezéséről, a belépéssel a hivatal munkáját könnyíti meg az ügyfél, ezzel ugyanis gyorsítja az ügymenetet. A vezető jelezte, hogy a férfi nem láthatott más aktákat, így az vám- és adótitok védelme az eljárás során biztosítva volt. A kirendeltség vezetője elmondta azt is, hogy minden ügyfélnek térítésmentesen adnak üres adatlapot, szükség esetén segítenek a kitöltésében. Tájékoztatott arról is, hogy a regisztrációs adó eljárás, ha minden dokumentum rendelkezésre áll, általában egy nap alatt lefolytatható és a hivatal az első nap meghozza az elsőfokú határozatot. A kollégáim távozásakor az éppen eljáró vámtiszt megjegyezte, hogy neki „a másik ablakhoz kell küldenie az ügyfeleket”, ezzel egyidejűleg a MASPED Zrt. által üzemeltett vámügynöki helységre mutatott. Jelezte, hogy az adatlapok kitöltése nem egyszerű, ezért szokták az ügyfeleket átküldeni a vámügynökséghez, ahol segítenek kitölteni a nyomtatványt, természeteszesen díjfizetés ellenében. Felhívták a figyelmet arra is, hogy itt a vámhivatali eljárást kezdeményezőknek 500 Ft-os helységhasználati díjat kell fizetni, a vámhivatal ugyanis a MASPED Zrt. területén működik.
Dél-budapesti Vám- és Pénzügyőri Igazgatóság: Munkatársaim itt is a regisztrációs adó megfizetéshez szükséges nyomtatványokat kértek az ügyintéző vámtiszttől. Sorban állás nélkül jutottak adatlaphoz, az ügyintéző készségen felajánlotta segítség is. Ezt követően a kollégáim felkeresték a vámhivatal vezetőjét, aki tájékoztatta őket, hogy a regisztrációs adó eljárás során a magánszemélyek meglehetősen ritkán járnak el közreműködő nélkül. Az esetek többségében erre szakosodott cégek képviselői járnak el. A vámhivatalhoz hetente 180-200 regisztrációs adó megfizetése iránti kérelem érkezik, az ügyintézés idő rövid, az esetek többségében még a kérelem beérkezésének napján meghozzák az első fokú határozat, és ha az adó megfizetését az ügyfél igazolja, a hivatal még aznap kiállítja az igazolást.
Észak-budapesti Vám- és Pénzügyőri Igazgatóság: Munkatársaim ezen a helyszínen regisztrációs adó eljárást kezdeményeztek. A várakozási idő alatt a gépjárművek regisztrációs adójával foglalkozó cégek képviselői közül többen is soron kívüli ügyintézésben részesültek. Amikor sorra kerültek az eljáró vámtiszt átadta a szükséges nyomtatványokat, és kitöltési útmutatót is kívánt mellékelni az adatlapokhoz, az azonban éppen elfogyott, így felajánlotta a segítségét a kitöltéshez. A hivatal vezetője tájékoztatta munkatársaimat, hogy a magánszemélyek náluk is csak elvétve járnak el önállóan, általában közreműködőt vesznek igénybe. Jelezte azt is, hogy a regisztrációs adó ügyintézése során külön figyelmet fordítanak arra, hogy a közreműködő nélkül eljáró magánszemélyek soron kívül intézhessék az ügyüket, mivel az eljáró közreműködők általában több gépjármű regisztrációs adó megfizetést intézik egyszerre, ami jóval hosszabb időt vesz igénybe.

A vizsgálat megállapításai
A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ezek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A vizsgálattal érintett Nemzeti Adó- és Vámhivatal a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról szóló 2010. évi XLIII. törvény 1. § (4) bekezdésének f) pontja szerint Kormányhivatal, amely az 1. § (2) bekezdés g) pontja értelmében központi államigazgatási szerv. Központi államigazgatási szerv pedig az Obtv. 29. § (1) bekezdésének a) pontja szerinti közigazgatási feladatot ellátó szerv, így tevékenysége vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján ombudsmani hatáskörbe tartozik.

Az ügy érdeme tekintetében
Az országgyűlési biztos – amint erre már számos jelentésemben hivatkoztam – egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alkotmányban kapott mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is.1
A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.2
Az Alkotmánybíróság további alkotmányos követelményeket állapított meg a jogállam fogalmának értelmezése során. Így kifejtette: „a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki a tevékenységüket.”3 Továbbá: ”A jogállamiság elvéből folyó egyik alapvető követelmény, a közigazgatás törvény alá rendeltségének követelménye”4
A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság a határozatban utalt arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye.5 Mindezek mellett a tisztességes eljárás követelménye minden olyan eljárásra vonatkozik, amelyben valamely természetes vagy jogi személy az állam jogalkalmazói tevékenysége által érintett. Bár az Alkotmány e jog érvényesülését a bíróság eljárás tekintetében írja elő követelményként (Alkotmány 57. §.), egységes az értelmezési gyakorlat abban, hogy a tisztességes eljárás követelményének a közigazgatási hatósági eljárásban is érvényesülnie kell.6
Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
A Ket. 1. § (1) bekezdése szerint a közigazgatási hatóság az eljárása során köteles megtartani és másokkal is megtartatni a jogszabályok rendelkezéseit. Hatáskörét a jogszabályokban előírt célok megvalósítása érdekében, mérlegelési és méltányossági jogkörét a jogalkotó által meghatározott szempontok figyelembevételével és az adott ügy egyedi sajátosságaira tekintettel gyakorolja. A hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni. Az ügyfeleket a hatósági eljárásban megilleti a törvény előtti egyenlőség, ügyeiket indokolatlan megkülönböztetés és részrehajlás nélkül kell elintézni. A közigazgatási hatósági eljárásban tilos minden olyan különbségtétel, kizárás vagy korlátozás, amelynek célja vagy következménye a törvény előtti egyenlő bánásmód megsértése, az ügyfél és az eljárás egyéb résztvevője e törvényben biztosított jogának csorbítása. Az eljárás során az egyenlő bánásmód követelményét meg kell tartani.
A rendelet 57. § (14) bekezdése szerint a vám- és pénzügyőri hivatalnak az I. típusú vámudvaron működő szolgálati helyén az üzemeltető tűrni köteles a vám- és pénzügyőri hivatalhoz közvetlenül forduló ügyfél- és/vagy járműforgalmat, azonban az áruvizsgálathoz szükséges személyzet, illetve eszközök, valamint a vám- és pénzügyőri hivatal által be nem rendelt járművek esetében az ingyenes parkolóhely biztosítására nem kötelezhető. Az üzemeltetőnek térítésmentesen biztosítania kell mindenki számára a vám- és pénzügyőri hivatal szolgálati helyének megközelítését, továbbá, ha az ügyfél nem igényli a közreműködését, úgy a vámeljárásnak a vámhatóság által történő lefolytatásáért díjat nem számolhat fel. A törvény 1. § (3) bekezdés 10. pontjának a) rendelkezése szerint I. típusú vámudvar, ahol vámigazgatási eljárás lefolytatását bárki kérheti a vámhatóságtól.

Megállapításaim:
A MASPED Zrt. területén működő vámkirendeltség vámtisztje csak külön felhívásra biztosította a regisztrációs adó-igazgatási eljáráshoz szükséges adatlapot, majd miután munkatársaim felfedték kilétüket meg is erősítette, a feladata, hogy az ügyfeleket a MASPED Zrt. vámügynökségi szolgáltatást nyújtó ablakokhoz irányítsa. A Ket. 1. § (2) bekezdése szerint a hatóságot együttműködési kötelezettség terheli. Álláspontom szerint ez magában foglalja a szükséges formanyomtatványok biztosítását, és az ügyfél tájékoztatást is. 
A fentiek alapján megállapítom, hogy a vámkirendeltség vámtisztje a jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével valamint a tisztességes eljárással összefüggésben visszásságot okoz, amikor nem, vagy csak többszöri kérésre biztosítja az ügyfelek részére a regisztrációs adó-igazgatási eljáráshoz szükséges formanyomtatványokat.
A kollégáim a MASPED Zrt területén működő vámkirendeltségen tartott helyszíni vizsgálat során meggyőződtek arról is, hogy a vámügynökség 500,-Ft-os helyiséghasználati díjat számít fel azon ügyfeleknek, akik részére egyébként szolgáltatást nem nyújt. Tekintettel arra, hogy a MASPED Zrt I. típusú vámudvart üzemeltet, az ügyfelek saját maguk is kérhetik a vámeljárás lefolytatását a vámhivataltól. Ennek során az üzemeltető a rendelet fent idézett 57. § (14) bekezdése értelmében csak parkolóhely biztosításáért kérhet ellenértéket. Ezt meghaladóan azonban az üzemeltető semmilyen más jogcímen nem szedhet díjat, ugyanis ingyenesen köteles biztosítani, hogy az ügyfelek a vámhivatalt megközelítsék és a vámeljárást igénybe vegyék. Ha az üzemeltető a vámeljárások lefolytatásában közreműködőként nem vesz részt, álláspontom szerint helységhasználat címén díj beszedésére sem jogosult. Megítélésem szerint a MASPED Zrt. az ügyfeleknek a hatósághoz fordulási jogát korlátozza a fizetési kötelezettség alkalmazásával. A működtető a működési körébe eső költségeit üzleti nyereség elérése érdekében nem háríthatja át az ügyfelekre oly módon, hogy a költségtérítést ellentételező plusz kiegészítő szolgáltatást nem nyújt.
A fentiek alapján megállapítom, hogy az üzemeltető által kialakított gyakorlat, miszerint azon ügyfeleknek, akik nem veszik igénybe a szolgáltatását helyiséghasználati díjat kell fizetni, a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság és az annak részét képező tisztességes eljárás alkotmányos követelményével összefüggésben idéz elő és tart fenn visszásságot.
A munkatársaim a helyszíni vizsgálat során tapasztalták azt is, hogy az ügyfél az idegeneknek belépni tilos tábla jelzését figyelmen kívül hagyva előzetes engedély nélkül bement és az ügyfélforgalomtól szigorúan elzárt területen tartózkodott ügyintézés céljából. Illetéktelen személyként más ügyfelek aktáihoz férhet(ett) hozzá, és ezzel adó- és vámtitokhoz juthat(ott). Álláspontom szerint az ügyfél még akkor sem tartózkodhat az elzárt területén, ha ezzel a vámhatóság eljárását gyorsítja.
Amint azt már korábbi jelentéseimben7 megállapítottam, az Európai Unió tagállamaiból behozott használt gépjárművek magyarországi forgalomba helyezési eljárásának indokolatlanul hosszú és olyan mértékben bonyolult, hogy az e téren tapasztalattal nem rendelkező állampolgárok jelentős része segítség nélkül nem tudja az eljárást végigvinni. A jogszabályváltozások ellenére még mindig három különböző hatóság előtt kell különböző időpontokban megjelenniük az ügyfeleknek a forgalom helyezési eljárás során. Az elektronikus ügyintézés bővítésére nem került sor, és az ún. egyablakos ügyintézés sem érvényesül, ugyanis a folyamatban résztvevő különféle hatóságok kommunikációjában továbbra is az ügyfél által kézben továbbított papíralapú iratok a meghatározók. Továbbra is problémát jelent, hogy jelenleg minden egyes hatóság csak a saját (ekként pedig saját maga által feltöltött) adatbázisát látja: minden hatóságnál az ügyintézés során gyakorlatilag újra, meg újra rögzítik az adatokat. Ez nemcsak többletmunkát jelent, hanem elíráshoz is vezethet. Az egyes hatóságok a másik helyen rögzített változásokat nem látják, így – az eljárás jelen rendjében – azokat ellenőrizni és a saját adatbázisban újra rögzíteni kell.
A helyszíni vizsgálat is megerősítette, hogy továbbra is indokolatlanul bonyolult a használt gépjárművek forgalomba helyezése, ezért járnak el az esetek többségében ilyen szolgáltatás nyújtására szakosodott vállalkozások képviselői közreműködőként magánszemélyek helyett.
Álláspontom szerint e helyzet – pusztán az eljárás bonyolultsága miatt – továbbra is magában hordozza a jogállamiság elvéből fakadó tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásság közvetlen veszélyét.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alkotmányos joggal összefüggő visszásság megszüntetése és jövőbeni megelőzése érdekében, 
a.) az Obtv. 21. §-a alapján felkérem a Nemzeti Adó- és Vámhivatal elnökét, tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy 
1.	a MASPED Zrt területén működő vámkirendeltségen valamennyi ügyfélnek biztosítsák a regisztrációs adó-igazgatási eljáráshoz szükséges adatlapokat, azok kitöltéséhez a szükséges tájékoztatást megadják, és az ügyfelek csak az ügyfélforgalom részére kijelölt helyen tartózkodjanak;
2.	a MASPED Zrt. szüntesse meg a helyiséghasználati díj szedésére vonatkozó jogszabályellenes gyakorlatát, ha az másképp nem biztosítható, vizsgálja felül az üzemeltetővel kötött szerződést;
b.) az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem a Kormányt, vizsgálja meg a közösségi gépjárművek forgalomba helyezési eljárásának további érdemi lerövidítésére nyitvaálló lehetőségeket. Ennek során legyen figyelemmel
1.	a tényleges ún. egyablakos ügyintézés megvalósítására,
2.	a regisztrációs adó-igazgatási eljárás elektronikus ügyintézés és az informatikai eszközzel végzett automatizált egyedi döntés lehetőségének megteremtésére.

Budapest, 2011. november 5.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 Vö. 9/1992. (I. 30.) AB határozat.
2 72/1995. (XII.15.) AB határozat
3 56/1991. (XI.8.) AB határozat
4 6/1999. (IV. 21.) AB határozat
5 Vö. 6/1998 (III.11) AB határozat, 14/2004. (V.7.) AB határozat
6 Drinóczi Tímea (szerk.): Magyar alkotmányjog III. Alapvető jogok. Budapest-Pécs, 2006. 270. o.
7 OBH 4071/2007 sz. jelentés, AJB 1793/2009. sz. jelentés