Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 394/2011. sz. ügyben

Előadó: dr. Bassola Eszter
Az eljárás megindulása
A Hivatalomhoz érkezett beadvány előterjesztője a Centrum Parkoló Rendszer Kft.(továbbiakban: parkolási társaság) eljárását sérelmezte. 
Tekintettel arra, hogy a beadványban foglaltak felvetették a jogállamiság elve, az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) összefüggő visszásság, vagy annak bekövetkezte közvetlen veszélyének a gyanúját, vizsgálatot rendeltem el, amellyel egyidejűleg megkerestem a parkolási társaság ügyvezetőjét és az ügyben tájékoztatást, illetve vizsgálat lefolytatását kértem.

A megállapított tényállás
A beadvány és mellékletei szerint a panaszos 2010. november 9-én Budapesten a XI. kerület Hamzsabégi út 37. szám előtt szám előtt parkolt gépjárművével és éppen a parkolójegyét váltotta meg, amikor a parkolási társaság ellenőre fizetési felszólítást helyezett el a gépjárműve szélvédőjén. A megváltott parkolójegyet a panaszos a helyszínen meg is mutatta az ellenőrnek, aki arról tájékoztatta, hogy azt az ügyfélszolgálati irodán kell bemutatnia, ahol törölni fogják a pótdíjtartozását. Itt azonban azt közölték az autóssal, hogy a hatályos fővárosi parkolási rend alapján, az érvényes bemutatott parkolójegy ellenére sem tudnak eltekinteni követelésüktől, mivel pótdíj tartozása áll fenn a társasággal szemben. 
Az ügy kivizsgálása során a parkolási társaság ügyfélszolgálati vezetője megállapította, hogy a gépjárműben 2010. november 9-én a kihelyezett parkolójegy az ellenőrzés időpontjában már 25 perce lejárt, így a várakozási díj megfizetésének elmulasztása miatti pótdíjfizetési felszólítás jogszerű és megalapozott volt. 
A Fővárosi Közgyűlés akkor hatályos parkolási kérdéseket szabályozó, Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 30/2010. (VI. 4.) (továbbiakban: rendelet) rendeletének 48. § (3) bekezdése szerint amennyiben a gépjármű üzembentartója az ellenőrzés időpontjában érvényes parkolójeggyel rendelkezett, de azt nem jelen rendelet előírásai szerint helyezte el, vagy a parkolójegy (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés) érvényességének kezdő időpontja és az ellenőrzés időpontja között nem telt el 5 percnél hosszabb idő, az ellenőrzés napjától számított 5 naptári napon belül a parkolásüzemeltető ügyfélszolgálati irodájában a parkolójegy bemutatható (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés igazolható). Amennyiben a bemutatott parkolójegy (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetési igazolás) jelen bekezdésben foglaltaknak megfelel, a parkolásüzemeltető a várakozási díj és pótdíj tartozást törli a nyilvántartásból. A parkolójegy bemutatás lehetőségével (vagy a mobiltelefonos parkolási díjfizetés igazolásával) naptári hónaponként legfeljebb egy alkalommal élhet a gépjármű üzemben tartója, ha a bemutatás időpontjában az adott gépjárműre nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díj és pótdíj tartozás.
Az ügyfélszolgálati vezető arról tájékoztatott, hogy az idézett közgyűlési rendelet értelmében az utólag bemutatott érvényes parkolójegyet csak abban az esetben áll módjukban figyelembe venni, amennyiben a gépjármű üzembentartójának nincs pótdíjhátraléka. Az ügy kivizsgálása során megállapították, hogy a társaság nyilvántartása szerint a gépjárműre két különböző parkolási esemény miatt, 2010. február 9-én és 2010. március 4-én fizetési felszólításokat helyeztek el. Tekintettel azonban arra, hogy az ezekben követelt pótdíj összegét nem fizették meg, a követeléseket a Dr. Kézdi Ügyvédi Iroda részére adták át. 
Az ügyfélszolgálati vezető által adott tájékoztatás kitért arra is, hogy a panaszos 2010. november 9-én a szóban forgó időpontban érvényes parkolójegyét a fentiek alapján nem áll módjukban figyelembe venni.

Érintett alkotmányos jogok
– jogállamiság elve és a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye [Alkotmány 2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.]
– jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való jog [Alkotmány 2. § (1)]

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (29. § (1) bekezdés), illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A parkolási társaságok eljárása vonatkozásában meg kell említeni, hogy a jogalkotó az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízta annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében a kérelmezőnek nincs lehetősége annak megválasztására, hogy az általa igényelt szolgáltatás igénybevételére kivel szerződjön, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy csak kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. Tekintettel arra, hogy a parkolási társaságok az önkormányzat felhatalmazása alapján olyan állami feladatot látnak el – és ezzel szolgáltatást nyújtanak –, amely a parkolási társaságokon kívül más szervtől nem vehető igénybe, a parkolási társaság közszolgáltatást nyújt, melynek vonatkozásában – mint ahogyan azt az OBH 1495/2006. és OBH 5537/2007. sz. jelentésben is megállapítottam – rendelkezem vizsgálati hatáskörrel.

II. Az érintett alkotmányos jogok és az ügy érdeme tekintetében
1. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam […] kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. (9/1992. (I. 30.) AB határozat). 
Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. (75/1995. (XI. 21.) AB határozat).
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatban a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. 
Az Alkotmánybíróság értelmezésében jogbizonytalanságot teremt, ha a közigazgatási szerv az állampolgárokat a jogszabály túlbuzgóságból vagy hibás értelmezésből eredő indokolatlan zaklatásnak teszi ki. (49/1995. (VI. 30.) AB határozat). Álláspontom szerint ugyanilyen jogbizonytalanságot eredményezhet a közszolgáltatást nyújtó szerv, ha tevékenysége során ügyfeleit, utasait túlbuzgóságból vagy valamely jogszabály hibás értelmezéséből eredően indokolatlan zaklatásnak teszi ki.
A tisztességes eljáráshoz való jog az Alkotmányban explicit módon nem nevesített, de az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésébe foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdéséből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog (315/E/2003. AB határozat). Noha a tisztességes eljáráshoz való jog a gyakorlatban elsősorban a közigazgatási hatóságok eljárása során nyer értelmet, az ügyfelekkel, szerződéses partnerekkel, utasokkal kapcsolatos eljárásai során a közszolgáltatást végző szervektől is elvárható.
Az Alkotmánybíróság a tisztességes eljáráshoz való jog lényegéről kialakított álláspontját elvi jelentőséggel a 6/1998. (III. 11.) AB határozatban foglalta össze. Az Alkotmánybírósági határozatban rögzített megállapításokat utóbb több határozat is megerősítette. Eszerint a tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság a határozatban utalt arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye. (6/1998. (III. 11.) AB határozat, 14/2004. (V. 7.) AB határozat)
Mindenekelőtt fontosnak tartom kiemelni, hogy AJB 4869 /2009. számú jelentésemben többek között a parkolójegyek utólagos bemutatására vonatkozó feltételekkel is foglalkoztam. A parkolási kérdéseket a jelentéssel érintett parkolási események időpontjában a Fővárosi Közgyűlés Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 24/2009. (V. 11.) számú rendelete (továbbiakban: korábbi rendelet) szabályozta, melynek 47. § (4) bekezdése az utólagos jegybemutatás feltételeként meghatározta, hogy a parkolójegy bemutatás lehetőségével naptári hónaponként legfeljebb egy alkalommal élhet a gépjármű üzemben tartója, ha a bemutatás időpontjában az adott gépjárműre nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díjkülönbözet és pótdíjtartozás. Ezzel kapcsolatban hivatkozott jelentésemben megállapítottam, hogy álláspontom szerint az utólagos jegybemutatás lehetőségének bármilyen jellegű korlátozása indokolatlan, hiszen ebben az esetben az autós rendelkezik a rendeletben meghatározott feltételekkel érvényes parkolójeggyel, azonban azt valamilyen külső körülmény miatt – nem jól láthatóan volt kihelyezve, az ajtó becsukásával lesodródott a műszerfalról, elfelejtette kihelyezni, eltakarta a fényképfelvételen valami, stb. – az ellenőrzéskor nem lehetett észlelni, figyelembe venni. Ilyen eset bármikor előfordulhat, az arra vonatkozó korlátozás indokolatlannak minősül.
 Ezért vizsgálatom eredményeként megállapítottam, hogy a Fővárosi Közgyűlés a jogállamiság elvéből fakadó tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott azzal, hogy rendeletében az utólagos jegybemutatás lehetőségét indokolatlanul korlátozta azzal, hogy két külön feltételhez, így a naptári havonként egyszeri alkalomhoz, illetve 30 napnál régebbi, nem vitatott pótdíjtartozás rendezéséhez kötötte. A jogszabály nem egyértelmű rendelkezésére visszavezethető visszásság jövőbeni megszüntetése érdekében ezért javasoltam Budapest Főváros Közgyűlésének, hogy vonatkozó 24/2009. (V. 11.) számú rendeletét módosítsa annak érdekében, hogy az utólagos jegybemutatás feltételeit egyértelműen rögzítsék, továbbá az utólagos jegybemutatás lehetősége ne essen indokolatlan korlátozás alá azzal, hogy azt két külön feltételhez kötik.
A korábbi rendeletből idézett rendelkezések és a Fővárosi Közgyűlés 2010. június 5-e óta hatályos, 30/2010. (VI. 4.) számú rendelete vonatkozó szabályozásának összevetése alapján megállapítható, hogy a parkolójegyek utólagos bemutatásának feltételeit illetően nem változott a szabályozás, az ugyanazokat, a hivatkozott jelentésemben már általam aggályosnak minősített kitételeket tartalmazza.
A konkrét ügyben a Fővárosi Közgyűlés rendeletének szabályozása a panaszos esetében valóban nem teszi lehetővé a parkolási társaság számára, hogy a megváltott érvényes parkolójegy alapján eltekintsen követelésétől, hiszen a panaszos gépjárművére vonatkozóan két parkolási esemény miatt nem vitatott pótdíjtartozás is szerepelt a parkolási társaság nyilvántartásában. Így tehát nem a parkolási társaság eljárása minősíthető a tisztességes eljárás követelményeivel összeegyeztethetetlennek, hanem maga a szabályozás okozza az alkotmányos jogokkal összefüggő visszás helyzetet. 
Tekintettel arra, hogy az utólagos jegybemutatás lehetőségére vonatkozó szabályozás módosítása az AJB-4869/2009. számú jelentésem kiadása óta sem történt meg, ismét megállapítottam, hogy a Fővárosi Közgyűlés a jogállamiság elvéből fakadó tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott azzal, hogy rendeletében az utólagos jegybemutatás lehetőségét indokolatlanul korlátozta azzal, hogy azt két külön feltételhez – a naptári havonként egyszeri alkalomhoz, illetve 30 napnál régebbi, nem vitatott pótdíjtartozás rendezéséhez – kötötte. Álláspontom szerint ugyanis az az eset, amikor az autós rendelkezik az ellenőrzés időpontjában érvényes parkolójeggyel – amelyet maga a követelés jogosultja, a parkolási társaság is elismer –, de ennek ellenére a parkolási díj, valamint a pótdíj megfizetésére kötelezik, nem egyeztethető össze a jogállamiság elvéből fakadó tisztességes eljárás követelményével.
A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (továbbiakban: Kkt.) 15/C. § (2) bekezdése szerint a pótdíj összege a pótdíj kiszabásának napját követő 15 napon belüli befizetés esetén az adott napon belül díjköteles időszakra és további kétórai várakozásra számított várakozási díj, 15 napon túli befizetés esetén az egy órai várakozási díj negyvenszerese. E bekezdés alkalmazása során befizetésnek minősül a fizetési művelet elindítása is. A pótdíj kiszabásáról szóló értesítést a jármű szélvédőlapátján, vagy a járművön egyéb jól látható helyen kell elhelyezni. 
Az adott esetben tehát a panaszost annak ellenére kötelezték a Kkt. 15/C. § (2) bekezdésében szereplő mértékű pótdíj megfizetésére, hogy az adott időtartamra vonatkozó parkolási díjat megfizette.

Intézkedésem
Tekintettel arra, hogy a jelentésemben feltárt visszásság jogszabály nem egyértelmű rendelkezésére vezethető vissza, annak jövőbeni megszüntetése érdekében, az Obtv. 25. §-a alapján ismét felkérem Budapest Főváros Főpolgármesterét, hogy kezdeményezze a Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 30/2010. (VI. 4.) (továbbiakban: rendelet) rendelete – indokolatlan korlátozást előíró – 48.§ (3) bekezdésének módosítását.

Budapest, 2011. április 4.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.