Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB-73/2011. számú ügyben

Előadó: dr. Fogarassy Edit
Az eljárás megindulása, előzményei
A Szegedi Fegyház és Börtön III. objektumában, Nagyfán fogva tartott panaszos beadványában – többek között – sérelmezte, hogy az intézetben a beazonosításra hivatkozva belehallgatnak a védővel folytatott telefonbeszélgetésekbe, noha a Contel-rendszer már csak az előzetesen rögzített számok hívását teszi lehetővé.
Az ügyben az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el, melynek során megkerestem a Szegedi Fegyház és Börtön parancsnokát. 
A feltárt tények szerint a személyi állomány tagja 2010. június 30-án azt tapasztalta, hogy a panaszos kirendelt ügyvédje telefonszámán a saját feleségével beszélt, ezért a beszélgetést megszakította. A fogvatartottal szemben fegyelmi eljárást folytattak le, a kiszabott fenyítést a bv. bíró is jóváhagyta. A panaszos az ügyben feljelentést tett, a Szegedi Katonai Ügyészség azonban a nyomozást megszüntette. A nyomozás adatai alapján megállapították, hogy az ügyvéd a tevékenységét szünetelteti, a nevénél a fogvatartotti alrendszerben a személyi állomány tagja által rögzített telefonszám valójában a fogvatartott feleségének a telefonszáma volt. 
Tekintettel arra, hogy a panaszos nem a védőjével, hanem a feleségével beszélt telefonon, a védelemhez való alkotmányos joga nem sérülhetett, ezért a panaszát elutasítottam, de az ügyben – alapvető joggal összefüggő visszásság gyanúja miatt – hivatalból további vizsgálatot folytattam, melynek keretében megkerestem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát.

Érintett alkotmányos jog
Védelemhez való jog: „A büntetőeljárás alá vont személyeket az eljárás minden szakaszában megilleti a védelem joga. A védő nem vonható felelősségre a védelem ellátása során kifejtett véleménye miatt.” (Alkotmány 57. § (3) bekezdés)

A vizsgálat megállapításai
A Szegedi Fegyház és Börtön parancsnokától kapott tájékoztatás szerint a 0116/1998. OP intézkedés 18. pontja kimondja, hogy „ha az elítélt bejelenti, hogy olyan hatósággal, nemzetközi szervezettel vagy védővel kíván telefonon beszélni, akivel a levelezést sem lehet ellenőrizni, az ilyen hívás előtt ellenőrizni kell a telefonszám és a hívni kívánt személy vagy szerv azonosságát, vagy a kapcsolatfelvétel létesülésekor kell meggyőződni a hívott fél kilétéről. Ha a kapcsolatba került fél nem azonos a bejelentett személlyel, a beszélgetés nem engedélyezhető.” 
A telefonos rendszer beállítása alapján az ellenőrzést végző személy részére legfeljebb 15 másodperc időtartamot biztosít az azonosítás végrehajtására úgy, hogy a beszélgetésbe bele tud hallgatni, ezt követően arra nincs lehetőség.
A 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 244. §-a ezzel szemben rögzíti: (1) Az intézetnek biztosítania kell az előzetesen letartóztatott büntetőeljárási jogainak gyakorlását.
(2) Az előzetesen letartóztatott a védőjével szóban vagy írásban ellenőrzés nélkül érintkezhet. A szóbeli érintkezésre az intézet hivatali idejében kerülhet sor, kivéve, ha a védővel való megbeszélés olyan eljárási cselekmény megtétele végett szükséges, amelynek elmulasztásához jogkövetkezmény fűződik. A távbeszélőn történő érintkezés csak az intézet készülékén történhet, a beszélgetés nem ellenőrizhető, az intézet azonban visszahívással meggyőződhet a hívás jogosságáról.
A bv. országos parancsnoka arról tájékoztatott, hogy az ügyvédi (védői) telefonbeszélgetéseket külön csoportba tartozóként kezeli a Contel rendszer. Minden olyan telefonszám, ami ügyvédi telefonként van beállítva, korlátlanul hívható és nem belehallgatható. Lehetőség van ugyanakkor arra, hogy – a hívott fél kilétéről való meggyőződés érdekében (ti. valóban a védővel beszél-e a fogvatartott) – a beszélgetés első néhány másodpercébe belehallgassanak. „Ez a kezdeti néhány másodperc általában 10-től 30 másodpercig terjedő intervallum.” Ha az érték 0-ra van beállítva, a hívott fél jelentkezésekor a rendszer nem teszi lehetővé a beszélgetésbe való belehallgatást. 
Az országos parancsnok álláspontja szerint a szabályozási háttérben nincs ellentmondás, az OP intézkedés nem ellentétes az IM rendelettel, a gyakorlati végrehajtás pedig nem veszélyezteti az előzetesen letartóztatottak védelemhez való jogát.
A hivatkozott előírások egybevetése alapján nyilvánvalóan megállapítható, hogy az OP intézkedés ellentétben áll a jogszabállyal: az IM rendelet ugyanis csak azt teszi lehetővé, hogy az intézet visszahívással győződjön meg a hívás jogosságáról (a hívott fél kilétéről), azt viszont egyáltalán nem, hogy a felügyelet – akár néhány, nemhogy 30 másodpercre – belehallgasson a védővel folytatott telefonbeszélgetésbe. A telefonszámok rögzítését a fogvatartotti alrendszerben a személyi állomány végzi, ennélfogva az intézet felelőssége, hogy csak ellenőrzött védői telefonszám kerüljön be a rendszerbe.
Mindezekre tekintettel vizsgálatom eredményeként megállapítom, hogy az OP intézkedés jogszabállyal ellentétes előírása, valamint az annak alapján folytatott bv. intézeti gyakorlat közvetlenül veszélyezteti az előzetesen letartóztatottak védelemhez való jogának érvényesülését.

Intézkedés
A visszásság orvoslása érdekében az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján ajánlást teszek a büntetés-végrehajtás országos parancsnokának, hogy helyezze hatályon kívül a 0116/1998. OP intézkedés 18. pontjának a 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 244. § (2) bekezdésével ellentétes előírását, és intézkedjen, hogy az irányítása alatt álló szerveknél szüntessék meg a védői telefonbeszélgetésekbe való belehallgatás gyakorlatát. 

Budapest, 2011. november 21.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.):
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
(2) Az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.
29. § (1) E törvény alkalmazásában – a (2) bekezdésben foglaltak kivételével – hatóság:
d) a rendvédelmi szerv;
(2) E törvény alkalmazásában nem minősül hatóságnak:
e) a bíróság;
(4) E törvény alkalmazásában alapvető joggal kapcsolatos visszásság: alapvető jog sérelme vagy annak közvetlen veszélye, függetlenül attól, hogy az cselekvés vagy mulasztás eredménye.

1998. évi XIX. törvény a büntetőeljárásról (Be.):
43. § (1) A terhelt az, akivel szemben büntetőeljárást folytatnak. A terhelt a nyomozás során gyanúsított, a bírósági eljárásban vádlott, a büntetés jogerős kiszabása, illetve a megrovás, próbára bocsátás vagy javítóintézeti nevelés jogerős alkalmazása után elítélt.
(3) A fogva lévő terhelt jogosult arra, hogy
a) a védőjével, és ha külföldi állampolgár, az államának konzuli képviselőjével a kapcsolatot felvegye, vele írásban és szóban ellenőrzés nélkül érintkezzék,
b) a hozzátartozójával vagy - az elsőfokú bíróságnak a tárgyalás előkészítése során hozott határozatáig az ügyész, azt követően a bíróság rendelkezése alapján - más személlyel szóban, személyesen felügyelet mellett, írásban ellenőrzés mellett érintkezzék. A hozzátartozóval való érintkezés kizárólag a büntetőeljárás eredményessége érdekében korlátozható vagy tiltható meg.

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásáról:
244. § (1) Az intézetnek biztosítania kell az előzetesen letartóztatott büntetőeljárási jogainak gyakorlását.
(2) Az előzetesen letartóztatott a védőjével szóban vagy írásban ellenőrzés nélkül érintkezhet. A szóbeli érintkezésre az intézet hivatali idejében kerülhet sor, kivéve, ha a védővel való megbeszélés olyan eljárási cselekmény megtétele végett szükséges, amelynek elmulasztásához jogkövetkezmény fűződik. A távbeszélőn történő érintkezés csak az intézet készülékén történhet, a beszélgetés nem ellenőrizhető, az intézet azonban visszahívással meggyőződhet a hívás jogosságáról.