Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 6790/2010. számú ügyben
(Kapcsolódó ügy: AJB 2528/2010)

Előadó: dr. Rajzinger Ágnes
Az eljárás megindítása
Több panaszbeadvány érkezett Hivatalomhoz, amelyben az iskolaorvosi vizsgálatok általános gyakorlatát sérelmezték. A panaszosok szerint egyes iskolákban a gyermekeket egymás jelenlétében, csoportosan vizsgálják, mely gyakran jelent intim, ruha nélküli szűrővizsgálatot is. A kötelező vizsgálatok a gyermekekben félelmet, szorongást keltenek, emellett pszichésen nehezen feldolgozható hatást váltanak ki. Tekintettel arra, hogy a panaszolt gyakorlatot érintően több alapvető joggal – úgymint az emberi méltósághoz való joggal, az abból levezethető önrendelkezési joggal, valamint a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való jogával – összefüggő visszásság gyanúja merült fel, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdése alapján az ügyben vizsgálatot indítottam. 

Érintett alkotmányos jog
·	az élethez és az emberi méltósághoz való jog és az abból levezethető önrendelkezési jog „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.” (Alkotmány 54.§ (1) bekezdés)
·	a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” (Alkotmány 67. § (1)
·	a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: „A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg." (Alkotmány 70/D. § (1)-(2) bekezdés)

Alkalmazott jogszabályok
1.	az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény (a továbbiakban: Eütv.);
2.	az egészségügyi ellátórendszer fejlesztéséről szóló 2006. évi CXXXII. törvény;
3.	az iskola-egészségügyi ellátásról szóló 26/1997. (IX. 3.) NM rendelet;
4.	a háziorvosi, házi gyermekorvosi és fogorvosi tevékenységről szóló 4/2000. (II. 25.) EüM rendelet;
5.	a nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet.

A megállapított tényállás
Az AJB-2528/2010. számú ügyben egy középiskolai tanár fordult hozzám és felhívta a figyelmemet arra, hogy az iskolájában tapasztaltak, valamint egy közkedvelt internetes oldalon (www.gyakorikerdesek.hu) található, gyermekektől származó bejegyzések egyértelműen azt igazolják, hogy a diákok nem megfelelően tájékozottak a szűrővizsgálatok lefolyásáról, az őket megillető betegjogokról. A csoportosan történő vizsgálatok során a diákok megalázottságot élnek át, a kötelező szűrővizsgálatok pszichésen megterhelőek a számukra. 
A hasonló ügyben írt, AJB-6790/2010. számon nyilvántartott beadvány részletesen ismerteti a fent vázolt problémát, kiemelve azt a sajnálatos tényt, hogy valószínűleg több szülőnek is volt hasonló, rossz élménye az átélt iskolai vizsgálatokról, így – a gyermekek kifejezett jelzése ellenére – maguk is azt gondolhatják, hogy a kötelező szűrővizsgálatok célja, vitathatatlan szükségessége mellett a fiatalok „rosszérzése” a vizsgálatok lefolytatási módjával kapcsolatban másodrendű, elhanyagolható kérdés.
A vizsgálat eredményes lefolytatása érdekében megkerestem az ÁNTSZ Országos Tisztifőorvosi Hivatalt. A megyei/fővárosi és kistérségi/kerületi házi gyermekorvos szakfelügyelők véleményének figyelembevételével az országos házi gyermekorvos szakfelügyelő főorvos az alábbiakban részletezett helyzetképet adta.
A gyermekek preventív ellátását és gondozását a hatvanas évekig az iskola-egészségügy végezte. A körzeti, majd a házi gyermekorvosi/háziorvosi hálózat kiépítését követően az iskola-egészségügyi ellátásban egyre több anomália és ellátási zavar mutatkozott. A korszerű gyermekorvosi alapellátás ma már nemcsak a betegellátással foglalkozik, hanem a gyermekért felelős „gazdaként” az őt választó 0-18 évesek körében egyre szélesebb körű prevenciós tevékenységet is végez, a 0-6 éves korosztály tekintetében már a gyógyító-megelőző alapellátás komplex egészét biztosítja.1
A főorvos véleménye szerint az iskolai egészségnevelés hatékonyabbá tételéhez valóban az egészségügynek és az oktatásügynek a szoros együttműködésére van szükség. Az egészségügyi törvény külön részben rendelkezik az ifjúság-egészségügy2, illetve család-és nővédelmi gondozásáról. Az ifjúság-egészségügyi gondozás célja a kiskorúak harmonikus testi és lelki fejlődésének elősegítése. Ennek során biztosítani kell az egészségnevelést, az életkoruknak megfelelő szűrővizsgálatokat, az életkorhoz kötött kötelező védőoltásokat, illetve azok megtörténtének és eredményességének vizsgálatát. 
Az Eütv. azt is kimondja, hogy a kiskorú betegnek joga van arra, hogy a szülője, törvényes képviselője, illetőleg az általa vagy a törvényes képviselő által megjelölt személy mellette tartózkodjon. Emellett a szülőnek joga van a vizsgálatok alkalmával is a gyermeke mellett jelen lenni. A gyermekek szűrővizsgálataival kapcsolatosan „az életkorhoz kötött szűrővizsgálatok közül az újszülöttek, valamint a tanköteles korú gyermekek jogszabályban meghatározott esetben való szűrése kötelező. A szűrővizsgálatra kötelezett kiskorú személy részvételéről a szűrővizsgálaton a törvényes képviselő köteles gondoskodni3.” A tankötelezettség fennállása alatt az iskola-egészségügyi szolgálat a szűrővizsgálatok elvégzésében az iskola-egészségügyi ellátásról szóló külön jogszabályban foglaltak szerint vesz részt, a vizsgálatokat az iskolaorvos végzi.4. Ugyanakkor a finanszírozásról szóló kormányrendelet a háziorvosi finanszírozás feltételeként évenkénti törzskarton megújítást ír elő teljeskörű fizikális vizsgálattal, a szűrővizsgálatban előírt vizsgálatok jelentésével együtt5, sőt a szűrővizsgálatok teljesítése a házi gyermekorvosi/háziorvosi ellátás finanszírozási indikátori körébe is bekerült.
Az elvégzendő orvosi és védőnői szűrővizsgálatok köre a jogszabály szerint: 
1. Orvosi feladatok: 
a)	teljes fizikális vizsgálat, 
b)	a kórelőzmény és családi anamnézis ismételt felvétele, 
c)	az anamnézis alapján veszélyeztetett gyermekek kiszűrése, szükség esetén szakorvosi vizsgálatra irányítása
2. Védőnői feladatok: 
d)	 pajzsmirigy tapintásos vizsgálata 
e)	a testmagasság, testtömeg, a testi fejlettség és tápláltsági állapot hazai standardok szerinti értékelése, a nemi fejlődés értékelése 
f)	pszichés, motoros, mentális, szociális fejlődés, magatartásproblémák feltárása,
g)	érzékszervek működésének vizsgálata a szakmai irányelveknek megfelelően, a színlátás vizsgálata. 
h)	mozgásszervek vizsgálata: különös tekintettel a lábstatikai problémákra és a gerinc rendellenességekre (tartáshiba. scoliosis, Scheuennan)
i)	vérnyomásmérés
A 6-18 év közötti korcsoport esetén testi fejlettség és a nemi érettség vizsgálat alkalmával a teljes fizikális vizsgálat a nemi szervek megtekintését is magába foglalja.

Működési körülmények
A 2009/2010. évi iskola-egészségügyi jelentés alapján a szolgáltatók száma, működési körülményeik rendkívül heterogén képet mutatnak. Az iskola-ellátórendszerben a feladatokat összesen 2720 orvos látja el, melyből a főfoglalkozású orvosok száma 279 fő, a részfoglalkozású házi gyermekorvosok száma 1265 fő, részfoglalkozású háziorvosok száma 1026 fő, egyéb részfoglalkozásúak száma 150 fő. 
Falvakban, kisvárosokban
Az iskola-egészségügyi ellátást elsősorban a házi gyermekorvosi és a vegyes praxisú háziorvosi szolgálatok végzik részfoglalkozásban, gyakran az egyébként saját praxisukhoz tartozó gyermekek számára a területi ellátási kötelezettséggel dolgozó védőnők segítségével. Jellemző, hogy általában a közeli háziorvosi rendelőben vagy a védőnői tanácsadóban történnek a vizsgálatok, így ezeken a helyeken nem szükséges újabb költséggel külön iskolai rendelő kialakítása. A vizsgáló orvos és a védőnő a gyermekek számára ismert, bizalmas a légkör az intimebb vizsgálathoz is, a szülőkkel a kapcsolat egyszerűbben megvalósítható, a kórelőzmény és a családi anamnézis az orvos számára könnyen hozzáférhető, a vizsgálat eredménye alapján a szükséges további szakorvosi vizsgálatra küldés dokumentált, ellenőrizhető a háziorvosi informatikai rendszerrel is, annak eredménye könnyebben számon kérhető, megismerhető. 
Nagyvárosokban és a fővárosban 
Az általános iskolák vonatkozásában itt is elsősorban részfoglalkozású házi gyermekorvosok látják el az iskolaorvosi feladatokat, főállású iskolaorvos csak elenyésző számban fordul elő. Ezeknek az intézményeknek csak minimális hányada rendelkezik komplett orvosi rendelővel, inkább csak szoba, vagy elkülönített helyiség áll rendelkezésre iskolán belül, vagy az ellátás iskolán kívül az orvos rendelőjében, védőnő tanácsadó helyiségében történik. Informatikai ellátottság az iskolákban csak elenyésző számban fordul elő, gyakran a minimum feltételek is hiányosak. 
Gimnáziumok, szakképző intézetek 
Többségében főállású iskolaorvosokkal és iskolavédőnőkkel külön orvosi rendelővel vagy vizsgáló szobával ellátottak, a minimumfeltételek általában biztosítottak. Az iskolákat ellátó orvosok körében is jellemző az idősödő korfa és a csökkenő orvosi létszám. Az informatikai ellátottság esetleges. Sajnos van olyan iskola, ahol a “váróterem” csupán egy függönnyel van elválasztva a vizsgálótól, így a tanulók ugyan nem látják ruhátlan társukat, de az elhangzottakat hallhatják.
A védőnői szűrővizsgálatok, amennyiben az iskolában van rendelő, vagy külön szoba, ott történik, az esetek nagyobb részében az orvosi vizsgálattól eltérő időben, főként az orvosi vizsgálatot megelőzően. Amennyiben nincs iskolaorvosi rendelő, úgy a vizsgálat külön a védőnői tanácsadóban történik.
A főorvos válaszában kitért arra a tényre, hogy az iskola-egészségügyi ellátás szakmai és tárgyi minimumfeltételeit meghatározó 26/1997. (IX.3.) NM rendelet 1. számú melléklete 2009. augusztus 31-ig tartalmazott rendelő és váró megnevezést, illetve nevesítette az ott szükséges tárgyi eszközöket is. A 2009. szeptember 1-jétől hatályos rendelet szövegében azonban ilyen meghatározások már nem szerepelnek.
A szűrővizsgálatok gyakorlata 
A főorvos a házi gyermekorvos szakfelügyelők körében egy rövid tájékozódó felmérést végzett, emellett jelezte, hogy a 2010/2011-es tanév iskolaorvosi ellátás feltételeinek és működési körülményeinek, a szűrésekkel kapcsolatos helyzet alaposabb felmérésére egy szakfelügyeleti audit elkészítését már megkezdték, amely a felvetett vizsgálati kérdésekre később pontosabb választ tud majd adni. Az elmúlt években történt jogszabály módosításoknak köszönhetően a különböző típusú oktatási-nevelési intézetekben az ellátások gyakorlata módosult: 
Óvodákban (3-6 éves) 
A szülői jelenlét nélküli, életkori szűrővizsgálatok megszűntek, az életkori szűrések végzése és a kötelező védőoltások beadása a választott házi gyermekorvosnál/háziorvosnál a praxisban és előzetesen a területi védőnőnél történik. 
Általános iskolákban (6-14 éves) 
Szülői jelenlét nélküli, életkori szűrővizsgálatok történnek, a vizsgálatokat házi gyermekorvos/háziorvos és védőnő végzi. A vizsgálati szokások és körülmények rendkívül különbözőek. Gyakran nincs váró és rendelő, csak egy szoba. Az alsó- és felső tagozatos diákok vizsgálata az esetek nagyobb részében egyszerre több (2-5 fő), mindig azonos nemű gyermek jelenlétében történik, a személyes igényeket messzemenőkig figyelembe veszik a vizsgálók. 
Az előzetes írásbeli szülői tájékoztatás az életkori szűrővizsgálatok vonatkozásában esetleges, a kampányoltások zömében viszont rendszeresen megtörténik. Pontos családi anamnézis felvétel csak szülővel lehetséges, azonban erre az iskolában nincs lehetőség. Az írásbeli szülői tájékoztatók gyakran elvesznek, hiányosan vagy egyáltalán nem érkeznek vissza. 
Gimnáziumok, szakképző iskolák (14-18 éves) 
A szakfőorvosi vélemények alapján elmondható, hogy a vizsgálatok idején a bizalmas légkör kialakítására a főállású iskolaorvosok is törekednek. Ugyanarra a feladatra az idejük is több mint a részfoglalkozású orvosoké. A tanulók csak indokolt ideig, a fizikális vizsgálatok idejére vetkőznek le. A fizikális vizsgálatnak része az inspectio/megtekintés, auscultatio/hallgatódzás ás a palpatio/megtapintás is. A vizsgálatok egyenként elkülönülten történnek, a védőnői jelenlét is biztosított. A serdülők ellátása során a szeméremérzetére tekintettel mindenki törekszik arra, hogy ruházata csak a szükséges időre és szakmailag indokolt mértékben legyen eltávolítva. 
Általános panasz az orvosok részéről, hogy a gyerekek a vizsgálatok során kapott szakorvosi beutalókat semmibe veszik, sokszor nem mennek el a vizsgálatokra, a szüleiknek sem mutatják meg. Olyan esetről is érkezett jelzés, hogy a tizenéves tanuló jogaira hivatkozva megtagadja az orvosi vizsgálatot. A Gyermekjóléti Szolgálat ilyen esetben jelzést kér, mert nem kizárt, hogy a gyermek testén jelen levő, esetleg bántalmazásból eredő nyom eltitkolása a cél.6

Az ÁNTSZ Regionális Intézetei által megfogalmazott vélemények 
Az iskola-egészségügy feladatait és lehetőségeit a jogi szabályozásokon túlmenően az adott intézmény feltételrendszere, a vizsgálandó gyermekek összetétele, felkészítése, az ellátó személyzet felkészültsége és elhivatottsága, valamint a rendelkezésre álló idő határozza meg. A mindennapi gyakorlat, jóllehet az elvek egységesek, de a fenti tényezők és még számos körülmény miatt csaknem intézményenként és helyzetenként eltérő. 
A nagyvárosokban és kisebb településeken, a főállásban, illetve részfoglalkozás keretében biztosított ellátás tekintetében különbség észlelhető. A regionális intézetek jelentései alapján megállapítható, hogy a gyermekek esélyegyenlősége nagymértékben sérülhet aszerint, hogy az iskolában milyen gondossággal, szakmaisággal történik közösségi preventív ellátásra kiváló lehetőséget adó, más módon nem, vagy nehezen elérhető gyermekek ellátása. Ebben a vonatkozásban a főváros és a nagyobb városok iskola-egészségügyi ellátása minőségileg jobb, mint a kisebb településeken, természetesen kivétel itt is előfordulhat. 
A főállású iskolaorvosok/védőnők lehetőségei általában jobbak, mint a részállásúaké. Ez utóbbi ellátási forma sem egységes. Különbség van aszerint, hogy az ellátást iskolaorvosi szakvizsgával rendelkező részállású gyermekorvos, iskola- egészségügyi szakvizsgával rendelkező vagy nem rendelkező házi gyermekorvos, vagy vegyes praxist ellátó háziorvos végzi. A jogszabályban előírt feltételeket az önkormányzatok változó mértékben, az előírásnak megfelelően, vagy egyáltalán nem, illetve csak részben biztosítják. A szűrővizsgálatok gyakorlatát, illetve a vizsgálati körülményeit érintően is jelentős eltérések mutatkoznak a szolgáltatók körében. Sok múlik e téren is az oktatási intézmény és az iskolát ellátó orvos/védőnő kapcsolatán. Ez a kapcsolat igen heterogén és sok szubjektív elemet tartalmaz. Az oktatási órák védelme okán sokszor nem biztosítja az iskola a zökkenőmentes egészségügyi ellátást. 
Általánosságban megállapítható, hogy a jogszabályban előírt osztályokat érintve a védőnő által az iskolával (igazgató, pedagógus), az ellátó orvossal előzetesen egyeztetett munkaterv alapján végzik a szűrővizsgálatokat a hiányzások csökkentése és a tanórák védelme érdekében. Az előre tervezett szűrővizsgálatok, valamint az előzetes behíváson alapuló beiskolázási vizsgálatok keretében is biztosítható a hozzátartozó jelenléte az ellátott/tanuló illetve törvényes képviselőjének igénye szerint. 
A fő különbség, hogy a főállású iskolaorvos részére az iskolában általában biztosítja a rendelőt. Az iskola-egészségügyi feladatokat részfoglalkozás keretében ellátó házi gyermekorvosok – a védőnőkkel együtt – vagy az iskola orvosi rendelőjében/orvosi szobájában, vagy a házi gyermekorvosi rendelőben, tanácsadói helységben végzik el. Esetleges, hogy külön helyiség biztosított-e az öltözéshez, tekintettel arra, hogy az iskola- egészségügyi ellátásról szóló jogszabály sem írja elő a váróhelyiség meglétét. Ahol nincs elég helyiség, a rendelőn belül általában paraván vagy függöny használatával oldják meg a társaktól való elkülönítést a vizsgálat során, ha ezt a vizsgálat intimitása igényli. A vizsgálati szokások és körülmények rendkívül különbözőek. Gyakran nincs váró és rendelő, csak egy szoba. Az alsó- és felső tagozatos diákok vizsgálata az esetek nagyobb részében egyszerre több (2-5 fő), mindig azonos nemű gyermek jelenlétében történik, a személyes igényeket általában figyelembe veszik a vizsgálók. 
A nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet 16. § (8) bekezdése szerint az orvosi szobára vonatkozó előírások megtartása nem kötelező abban az esetben, ha a gyermekek, tanulók ellátása a nevelési- oktatási intézmény közelségében található egészségügyi intézményben megtalálható. A rendelet idézett rendelkezései a szabályozatlanabb ellátás irányába hatnak. A jelenség gyakorisága – mely szerint a gyermekek/iskolások vizsgálata egymás jelenlétében történik – változó. A tapasztalat azt bizonyítja, hogy ahol a feltételek biztosítottak, ott az egy beteg egy védőnő és orvos kívánatos gyakorlata inkább érvényesül. Előfordul, főleg a kisebb gyermekek esetében, hogy maguk kérik, hogy a barátjukkal/osztálytársukkal együtt szeretnének lenni a vizsgálatok alkalmával (ez a szülői jelenlét igényének szükségességét támasztja alá). 
Az iskola-egészségügyi ellátásról szóló jogszabály jelenleg nem határozza meg a részmunkaidőben iskolát ellátó orvos, illetve a területi védőnő iskolában eltöltött idejét. Ennek hiányában eltérő az az óraszám, amit hetente/havonta az iskolában töltenek. A részmunkaidőben foglalkoztatott vagy több intézményben iskola-egészségügyi ellátást végző iskolaorvosnak és védőnőnek az egyes nevelési-oktatási intézmény(ek)ben eltöltendő idejét a munkavégzésre irányuló jogviszony létrehozásakor kell rögzíteni az ellátandó feladatoknak megfelelően. Az esetek jelentős részében több iskolát látnak el az érintett szakemberek főállásban, illetve részmunkaidőben is, mely az egy iskolában ellátott iskola- egészségügyi feladatokra fordított időt tovább bontja, illetve csökkentheti. 
A részmunkaidőben foglalkoztatott iskolát ellátó orvosok, illetve védőnők átlagosan heti 1-2 alkalommal pár órát töltenek az iskolákban, mely az esetek jelentős részében nem teszi lehetővé – főleg ha a váróhelység sem biztosított – az egyenként történő vizsgálatot. Ezt a helytelen gyakorlatot erősíti esetenként az iskolák részéről felmerülő tanórai védelem és az a tény, hogy nem került meghatározásra az az időtartam sem, amelyet egy-egy tanuló esetében az iskolának biztosítani szükséges a szűrővizsgálatok, oltások, gondozás stb. elvégzésére. Az Országos Tisztifőorvosi Hivatal tájékoztatása szerint, a korábbi egészségügyi szaktárca részére 2010 márciusában tett jogszabály-módosítási javaslatában már szerepelt az iskola-egészségügyi szolgálat által egy tanulóra fordítható óraszám mind az orvos, mind a védőnő vonatkozásában, valamint az az időkeret, melyet az iskolának kell biztosítani tanulócsoportonként évente az előírt vizsgálatok, oltások elvégzése céljából. 
A 6-18 év közötti korcsoport esetén testi fejlettség és a nemi érettség vizsgálat alakalmával a teljes fizikális vizsgálat a nemi szervek megtekintését is magába foglalja. A vizsgálat alkalmával szülő, törvényes képviselő, illetőleg a törvényes képviselő által megjelölt személy jelenléte minden esetben elengedhetetlen, figyelemmel a gyermekeket, illetve a szülőket, törvényes képviselőket ilyen esetben megillető betegjogokra, nevezetesen az emberi méltósághoz való jog, a tájékoztatáshoz való jog, az önrendelkezési jog ne sérüljön. 
A fentiek alapján javasolt a gyermek iskolai szűrővizsgálatát megelőzően értesíteni a szülőt, törvényes képviselőt a kötelezően előírt szűrővizsgálatokról. Amennyiben a szűrővizsgálaton a szülő, törvényes képviselő nem kíván jelen lenni és a gyermek nem egyezik bele a fenti jogszabályban előírt kötelező szűrővizsgálat elvégzésébe, ezt az egészségügyi dokumentációban rögzíteni, illetve erről a szülőt, törvényes képviselőt értesíteni szükséges. A szülő azon nyilatkozatát, mely szerint a kötelező szűrővizsgálatot teljes egészében, vagy valamely részvizsgálatra vonatkozóan (p1. nemi érettség vizsgálata) a házi gyermekorvosnál, vagy szakorvosnál kívánja igénybe venni, a gyermek iskolai egészségügyi dokumentációjában ugyancsak rögzíteni szükséges. 
A főorvos levelében tájékoztatott, hogy az ÁNTSZ kistérségi intézeteinek egy része a kért jelentéssel egy időben, a kifogásolható gyakorlat megszüntetése érdekében intézkedett, mely szerint körlevélben hívták fel valamennyi iskola-egészségügyi feladatot ellátó szakember figyelmét az Eütv. vonatkozó előírásainak betartására és arra, hogy a vizsgálatokat korhatárra tekintet nélkül az egészségügyi törvényben foglalt emberi méltósághoz való jog betartásával végezzék. Továbbá tájékoztatott, hogy az Országos Tisztifőorvosi Hivatal részéről levelükkel egy időben ugyancsak körlevélben kérték az ÁNTSZ valamennyi regionális intézete vezetőjét, hogy a kistérségi intézetek bevonásával valamennyi érintett figyelmét hívják fel, hogy az iskola-egészségügyi ellátás során végzett vizsgálatok végzése során – az esetlegesen fennálló időhiány, valamint a nem minden esetben optimális körülmények ellenére is – fokozott figyelmet fordítsanak az Eütv. vonatkozó előírásainak betartására.
A főorvos tájékoztatásában kitért arra, hogy az iskola-egészségügyi ellátással kapcsolatban felmerült anomáliák felszámolása érdekében mielőbb megoldandó feladatok a következők: 
a)	A párhuzamosan történő iskolaorvosi és a házi gyermekorvosi/háziorvosi szűrővizsgálatok felszámolása.
b)	A szülő választásának és kötelezettségének teljesülése. 
c)	A gyermekjogok érvényesülése érdekében életkori szűrővizsgálatok végzésében a házi gyermekorvos/háziorvos illetékességének deklarálása, főállású iskolavédőnő szerepének megerősítése. 
d)	A vizsgálatok során elengedhetetlen továbbá a szülői jelenlét, illetve a szülői együttműködés elősegítése. 
A szűrővizsgálatokhoz előírt kórtörténet és anamnézis felvétel az iskolákban nehézkes, egyébként a választott gyermekorvos ennek a gazdája. Az iskolai rendelők hiánya miatt a vizsgálati körülmények nem mindenhol biztosítottak, szemben a házi gyermekorvosi/háziorvosi praxisok rendelői körülményeivel.
A főorvos véleménye szerint a panaszokban jelzett anomália előfordulhat, de a szakfelügyeleti visszajelzések alapján országosan nem jellemző. Tájékoztatást nyújtott továbbá arról, hogy ilyen vagy hasonló jellegű panaszügy kivizsgálására az országos szakfelügyeleti tevékenysége során nem került sor, megkeresés hozzá nem érkezett. 
A főorvos rögzítette, hogy az iskolás korosztály egészséges környezetének, egészségtudatos magatartásának kialakítását, formálását alapvető feladatuknak tekintik, melynek sajátos és egyedi színtere a közösség, az iskola. A feladat ugyanakkor több szakember – orvos, védőnő, fogorvos, pszichológus, logopédus, gyógypedagógus, szociális munkás (szociálpedagógus) stb. – több irányú együttműködését igényli, ugyanis az iskola-egészségügyi ellátásra megújított formában, a jövőben is szükség van. Az elmúlt évek és évtizedek megváltozott körülményeihez igazodó ellátások kialakítása, az iskola-egészségügyi hálózat korszerűsítése sürgető feladat. 
Jelzése szerint a házi gyermekorvosi/háziorvosi szolgálattal való védőnői együttműködés pontosítása, a párhuzamosságok megszüntetése, a szűréseket szabályozó jogszabályok korszerűsítése, a jogharmonizációt igénylő változások, a fokozottabb szakmai ellenőrzések halaszthatatlan igényként merülnek fel a gyermekellátók körében is.
A jelzett problémával kapcsolatban a szakfelügyelő orvosok egyöntetű véleménye, hogy jobb lenne, ha az iskola egészségügyi ellátás körében végzett orvosi szűrővizsgálatok ebben a formában megszűnnének, helyette a megerősített főállású iskolai védőnő ellátással együtt a kétévente kötelező teljes körű fizikális vizsgálatok a választott házi gyermekorvoshoz kerülnének ugyanúgy, mint korábban a 6 éves korig végzett vizsgálatok. Ez a fajta ellátás a gyermek személyiségi jogait messzemenően figyelembevevő körülmények között, lehetőleg a szülő jelenlétében történne. Ezzel a jogszabály-változtatással felesleges, párhuzamos és költséges és ma a gyermeki jogok szempontjából is kifogásolható vizsgálat megspórolható. A kiszűrt eltérések további vizsgálata és követése is a praxisból történne. Az iskola-egészségügyi ellátásban pedig fő feladatként az egészségnevelés, az egészségfejlesztés, a népegészségügyi feladatok és a közösségi egészségügyi ellátás kerülne előtérbe, ezért – a szakorvosi vélemények szerint – a jelenlegi rendszer tartalmi és szerkezeti megújítása szükséges.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ezek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
A törvény a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, azt az ombudsmani gyakorlat formálta és alakította ki. Az ombudsmani gyakorlat közszolgáltatóknak tekinti a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében a kérelmezőnek nincs lehetősége annak megválasztására, hogy az általa igényelt szolgáltatás igénybevételére kivel szerződjön, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe.3 A közszolgáltatás a lakosság nagy részét érinti, vagyis a közszolgáltatás tömeges jellegű és általában valamely alapszükségletet elégít ki. Az egészségügyi ellátórendszer fejlesztéséről szóló 2006. évi CXXXII. törvény 1. § (2) bekezdésének b) pontja szerint egészségügyi közszolgáltatás: a részben vagy egészben a központi költségvetés és az Egészségbiztosítási Alap terhére finanszírozott egészségügyi szolgáltatás. A fentiek alapján az ombudsmani hatáskör egyértelműen kiterjed a kötelező iskolai szűrővizsgálatokat végző egészségügyi ellátórendszer intézményeire.

II. Az érintett alapvető jogok vonatkozásában
Az országgyűlési biztos – amint erre már több jelentésemben is felhívtam a figyelmet – adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alkotmányban kapott mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa vizsgálatai során következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazza az alapjogok korlátozásának alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.7
Jelentésemben kizárólag – kvázi gyermekjogi szakombudsmani, jogvédő feladatomból kifolyólag – a kötelező iskolaorvosi vizsgálatok körülményeivel összefüggésben felmerült, a gyermekek alapvető jogainak sérelmét vizsgáltam, a szűrővizsgálatok orvos-szakmai szempontú megközelítése, felülvizsgálata ugyanis az erre hivatott szakmai fórumok feladata.
Az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében foglaltak szerint a Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges. Az alkotmányi felsorolás (család, állam, társadalom) egyben „rangsornak” is tekinthető: a gyermeknek elsődlegesen a családtól kell a szükséges védelmet és gondoskodást megkapnia. Ezt egészíti ki, meghatározott esetekben pedig pótolja, illetve helyettesíti az állami intézményvédelem. Ez a sorrend fakad a vonatkozó nemzetközi dokumentumok rendelkezéseiből, valamint ezt diktálja a gyermek mindenek felett álló érdeke, de ezt támasztja alá az AB gyakorlata is. „(…) a gyermek védelme és a róla való gondoskodás nemcsak a család alkotmányos kötelessége, hanem az államé, a társadalomé is, ez a szülői felügyelettel összefüggésben úgy értelmezendő: ha a gyermeknek nincs, vagy a szülői kötelességeket nem teljesítő szülője van, akkor helyettük az államnak kell helytállnia. Ez ad a jogalkotó államnak lehetőséget a törvényes beavatkozásra, és kötelezi az államot közvetlen helytállásra (tartás) a védelem és gondoskodás feladatára (büntető rendelkezések, állami gondozásba vétel)”8
Az alkotmánybírósági gyakorlatból az is következik, hogy ahol a törvények kifejezetten nem szabályozzák a gyermekek joggyakorlását, ott az Alkotmány alapján esetről esetre kell meghatározni, hogy a gyermek mely alapjogot, milyen vonatkozásban gyakorolhat maga, illetve, hogy ki gyakorolja nevében és érdekében, valamint, hogy gyermek voltára és az Alkotmány 67. §-ra tekintettel az alapjog gyakorlásának egyes területeiről nem zárható-e ki teljesen. A gyermek alapjog-gyakorlásának – s ezen belül a személyes joggyakorlásnak – lehetősége a joggyakorlás következményeit átfogó döntési képesség kibontakozásával együtt, a növekvő korral egyre szélesebb lesz.9 A gyermekek esetében azonban maga az Alkotmány és a nemzetközi egyezmények teszik állami kötelességgé a fejlődési útjának megóvását a veszélyektől és kockázatoktól, éppen annak érdekében, hogy felkészülhessen a felelős és tájékozott döntésekre, mihelyt életkorával vélelmezett érettsége erre képessé teszi.10
A gyermekek jogainak érvényesülését kiemelten figyelemmel kísérő munkám során számos alkalommal felhívtam a figyelmet arra, az alapjogok általában a gyermekeket is teljes egészében megilletik. Életkoruk miatt a gyermekek érettsége, belátási képessége korlátozott lehet, életkoruktól függően előfordulhat, hogy nem képesek – a felnőttekkel azonos módon – előrelátni cselekedeteik következményeit. A kiskorú gyermekek egyben kiszolgáltatottabbak, a meglévő jogaikat és érdekeiket nem képesek a felnőttekével azonos módon képviselni és érvényesíteni. Az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az objektív alapjogvédelmi, gyermekvédelmi kötelezettség egyenlíti ki: az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése, védelme érdekében. Lényeges, hogy az állam alatt nem pusztán a Magyar Államot, mint jogi személyt kell jelen esetben érteni, hanem – a különböző jogszabályokban meghatározott feladat- és hatáskörében eljárva – valamennyi, ezért tételesen meg nem határozható állami- és önkormányzati szervet is.11
Az Alkotmánybíróság arra is rámutatott, hogy az egészségügyi beavatkozásokra vonatkozó döntésképesség magában foglalja, hogy az érintett képes megérteni a döntéshez szükséges információkat; képes megérteni döntése minden lehetséges következményét; továbbá képes közölni döntését az orvossal. Általánosságban elmondható, hogy egyes beavatkozásokról a gyermekek is képesek autonóm döntést hozni.12 Figyelembe kell venni továbbá azt is, hogy a gyermekek értelmi képességei a növekvő életkorral párhuzamosan fejlődnek, egyre szélesebben bontakozik ki döntési képességük. Ezért egyre több kérdésben lesznek jogosultak a tájékoztatásra, majd egyre gyakrabban igényelhetnek érdemi beleszólást saját életük alakításába. Az AB szerint például az óvodáskorú gyerekek már több mindent képesek megérteni az egyes orvosi vizsgálatok és beavatkozások céljáról, lezajlásáról és várható következményeiről, a 14. életév felettiek pedig már maguk dönthetnek a mindennapos egészségügyi kérdésekben (orvoshoz fordulnak-e, szednek-e gyógyszert, alternatív gyógymódot választanak-e stb.).13
Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 54. § (1) bekezdésén alapuló általános személyiségi jog alkotóelemének tekinti a személyiség integritásához való jogot, amelynek része a testi integritáshoz való jog. Az Alkotmánybíróság szerint az emberi méltósághoz való jog tehát magában foglalja az önrendelkezés szabadságához való alkotmányos alapjogot csakúgy, mint a személy testi integritásához fűződő alapjogot.14 Egy további döntésében az AB úgy foglalt állást, hogy a magánszféra lényegi fogalmi eleme éppen az, hogy az érintett akarata ellenére mások oda ne hatolhassanak be, illetőleg be se tekinthessenek. Ha a nem kívánt betekintés mégis megtörténik, akkor nemcsak önmagában a magánélethez való jog, hanem az emberi méltóság körébe tartozó egyéb jogosultsági elemek, mint pl. az önrendelkezési szabadság vagy a testi-személyi integritáshoz való jog is sérülhet. A testi integritáshoz való jog az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a betegekre vonatkoztatva azt is jelenti, hogy főszabályként a beteg egyetértése, hozzájárulása nélkül testéhez más nem nyúlhat.15
A releváns alkotmánybírósági megállapítások közül megjegyzendő továbbá az is, hogy az Alkotmány 70/D. § (1) bekezdésében elismert testi és lelki egészséghez való jog szoros összefüggésben áll az Alkotmány 54. § (1) bekezdéséből következő személyiség integritásához való joggal. Az egészséghez való jog objektív (intézményi) oldala a 70/D. § (2) bekezdésében jelenik meg, amely szerint az egészséghez való jogot az állam – egyebek mellett – az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével valósítja meg. Az alapjog alanyi oldala a személyiség testi-lelki integritásához való jogként fogalmazható meg, amely az 54. § (1) bekezdéséből következik. A személyiség integritásához való jog korlátozásának vizsgálata magában foglalja az egészséghez való jog (alanyi oldala) korlátozásának vizsgálatát.16
Az Eütv. 10. § (1) bekezdése deklarálja, hogy az egészségügyi ellátás során a beteg emberi méltóságát tiszteletben kell tartani. A 10. § (2) bekezdése tartalmazza, hogy a betegen – e törvény eltérő rendelkezésének hiányában – kizárólag az ellátásához szükséges beavatkozások végezhetők el, míg ugyanezen szakasz (3) bekezdése azt írja elő, hogy az ellátás során a beteg jogainak gyakorlásában csak az egészségi állapota által indokolt ideig – törvényben meghatározott – mértékben és módon korlátozható. Az Eütv. 10. § (4) bekezdése alapján pedig a beteg személyes szabadsága – ellátása során – fizikai, kémiai, biológiai vagy pszichikai módszerekkel vagy eljárásokkal kizárólag sürgős szükség esetén, illetőleg a beteg vagy mások élete, testi épsége és egészsége védelmében korlátozható. Kínzó, kegyetlen, embertelen, megalázó vagy büntető jellegű korlátozó intézkedést tilos alkalmazni.
Az Eütv. 13. §-ának megfelelően a beteg jogosult a számára egyéniesített formában – életkorára, iskolázottságára, ismereteire tekintettel – megadott teljeskörű tájékoztatásra. Joga van ahhoz, hogy részletes tájékoztatást kapjon egyebek mellett egészségi állapotáról, beleértve ennek orvosi megítélését is: a javasolt vizsgálatokról, beavatkozásokról, a javasolt vizsgálatok elvégzésének lehetséges előnyeiről, illetve elmaradásának kockázatairól.
Az egészségügyi ellátások biztosítása során a gyermekek alapjogait (így különösen az emberi méltósághoz és az önrendelkezéshez való jogát) tehát ugyanabban a védelemben kell részesíteni, mint a felnőttek esetében. Vitathatatlanul fokozott felelősség jelenik meg ugyanakkor a tájékoztatásuk terén, amennyiben az részletes, kimerítő, minden esetben fejlettségükhöz, korukhoz megfelelő módon kell, hogy történjen. Hozzá kell segíteni ugyanis a gyermekeket ahhoz, hogy az egészségügyi ellátás igénybevétele során is tisztában legyenek a jogaikkal, hiszen a jövő felnőtt társadalmát alkotva az egészségügyi intézményekben kívánatos, páciensközpontú szolgáltatási kultúra kialakításában is alapvetően fontos szerepük van.

III. Az ügy érdeme tekintetében
Az elsődleges prevenció keretében, a betegségek és sérülések megelőzése érdekében legfontosabb eszköz az egészségnevelés, ami az egészséges személyek egészségi állapotának megőrzését, ellenálló képességük fokozását, a betegségekkel szembeni fogékonyság csökkentését jelenti. A másodlagos megelőzés során a betegség korai felismerésére, illetve az egyes rizikótényezők korai kiküszöbölésére törekszenek, ezért ez a kóros folyamatok kialakulásához vezető tényezők időben történő felismerésén és gondozásán alapul. A másodlagos prevenció fő eszközei a szűrővizsgálatok. A szűrővizsgálatok szükségessége általánosan elfogadott, mind a szakemberek, mind a szülők és a diákok részéről.
A beérkezett válaszokból kitűnt, hogy a kötelező vizsgálatok körülményeiben jelentős eltérések mutatkoznak Magyarország különböző térségeiben. A jogszabályok nem írnak elő minimumfeltételeket sem az orvosi szobára, sem a védőnői helyiségre vonatkozóan, nem rendelkeznek külön váróhelyiség, elkülönített öltöző biztosításáról. Kétségtelen, hogy az egészségügyi vizsgálatok során megjelenő kiszolgáltatottság a diákok kötelező szűrővizsgálatának elvégzésekor fokozottabban megjelenik, aminek egyik következménye, hogy az orvos-beteg közötti bizalmi légkör kialakítása a csoportosan történő vizsgálatok során, megfelelő tárgyi feltételek hiányában megnehezül, illetve bizonyos esetekben ellehetetlenül.
Az Eütv. 81. § (3) bekezdése szerint „a szűrővizsgálatra kötelezett kiskorú személy részvételéről a szűrővizsgálaton a törvényes képviselő köteles gondoskodni. Ha e kötelezettségének a törvényes képviselő írásbeli felszólításra sem tesz eleget, az egészségügyi államigazgatási szerv a szűrővizsgálatot elrendeli. A szűrővizsgálatot elrendelő határozat - közegészségügyi vagy járványügyi okból - fellebbezésre tekintet nélkül végrehajthatóvá nyilvánítható. A szülő azon nyilatkozatát, mely szerint a kötelező szűrővizsgálatot teljes egészében, vagy valamely részvizsgálatra vonatkozóan (p1. nemi érettség vizsgálata) a házi gyermekorvosnál, vagy szakorvosnál kívánja igénybe venni, a gyermek iskolai egészségügyi dokumentációjában rögzíteni kell. Ahhoz, hogy a gyermek, szülőjével közösen eldönthesse, hogy a kötelező szűrést hol szeretné elvégeztetni, az előzetes tájékoztatást minden esetben, megfelelő részletezettséggel és közérthető módon meg kell kapniuk. 
A tájékoztatás során hangsúlyt kell kapnia annak, hogy a szűrővizsgálatok csak akkor érik el céljukat, ha a kiszűrt eltérések szakorvosi ellenőrzése megtörténik, és az erről kapott dokumentáció visszaérkezik a védőnőhöz, iskolaorvoshoz.
Az Eütv. 25. § (1) bekezdése szerint a beteg jogosult arra, hogy az egészségügyi ellátásában részt vevő személyek az ellátása során tudomásukra jutott egészségügyi és személyes adatait (a továbbiakban: orvosi titok) csak az arra jogosulttal közöljék, és azokat bizalmasan kezeljék. Amennyiben a gyermekek közösen jelennek meg a szűrővizsgálatokon, illetve, ha a vizsgáló helyiségben csupán egy függöny választja el a vizsgált tanulót a várakozó társaitól, nem biztosított az orvosi titoktartáshoz való jog gyakorlati megvalósulása sem.
Mindezekből következően megállapítom, hogy a kötelező iskolai szűrővizsgálatokról szóló – mind a szülők, mind a gyermekek számára adott – előzetes tájékoztatás esetlegessége, a vizsgálatok tárgyi feltételeinek, módszerének szabályozatlansága folytán kialakult helyzet a gyermekek emberi méltósághoz és az önrendelkezéshez fűződő jogaival összefüggő visszásságok bekövetkeztének állandó és közvetlen veszélyét hordozza magában.
Az iskola-egészségügyi ellátásról szóló 26/1997. (IX. 3.) NM rendelet 5. § (2) bekezdése szerint a gyermekek, tanulók egészségügyi ellátását az orvos és a védőnő a nevelési-oktatási intézmény vezetőjével egyeztetett rend szerint végzi. Az ÁNTSZ Dél-alföldi Régiójából érkező részletes válaszban megfogalmazottak szerint összefüggés mutatkozik az egy időben a rendelőben tartózkodó gyermekek száma, illetve aközött, hogy a vizsgálatot részfoglalkoztatású, illetve főfoglalkoztatású orvos végzi. A részfoglalkoztatású orvosok esetében ugyanis egy főre átlagosan 1-5 perc jut, míg a főfoglakoztatású orvosoknál 10-15 perc. A kistérségi vezető védőnők szakfelügyeleti tapasztalata szintén azt támasztja alá, hogy a főállású iskolavédőnő és vegyes területet ellátó védőnő iskola-egészségügyi tevékenysége között a munka minőségében, a gyermekekre fordított időben eltérés van, mely abból adódik, hogy a területi munkát előnyben részesítik az iskola-egészségügyi munka rovására.
A beszámolók alapján több térségben is jelentkező probléma, hogy a jogszabály nem rendelkezik a szűrővizsgálatok miatt adható igazolt hiányzások számáról,17 így állandó alkudozás tárgyává válik, hogy a gyermekeket védőnői és orvosi szűrésre elengedjék. A tájékoztatásokban szerepelt továbbá, hogy a szűrővizsgálatok sikeressége sok esetben az oktatási intézmény és az iskolát ellátó orvos/védőnő jó kapcsolatán múlik.
Mindezek alapján megállapítom, hogy az a jogszabályi hiányosság, miszerint jelenleg nem meghatározott az iskola-egészségügyi szolgálat által egy tanulóra fordítani szükséges óraszám, valamint az az időkeret, amelyet az iskolának kell biztosítani tanulócsoportonként évente az előírt vizsgálatok, oltások elvégzése céljából, a gyermekek lehető legmagasabb szintű egészséghez való jogával összefüggő visszásságot okoz. A gyermekek egészségügyi ellátása ugyanis nem lehet szubjektív, esetleges tényezők, így különösen a „személyes jó kapcsolat” függvénye.
Előremutatónak tartom, hogy a vizsgálatban a megkeresésre adott válaszokkal egyidőben az ÁNTSZ kistérségi intézeteinek egy része körlevélben hívta fel valamennyi iskola-egészségügyi feladatot ellátó szakember figyelmét az Eütv. vonatkozó előírásainak betartására és arra, hogy a vizsgálatokat korhatárra tekintet nélkül az egészségügyi törvényben foglalt emberi méltósághoz való jog betartásával végezzék, ugyanakkor a jelentésemben foglalt alkotmányos visszásságok megszüntetését a jogszabályi hiányosságok kiküszöbölésében, megfelelő, ellenőrizhető garanciák beiktatásával látom megoldhatónak.
Álláspontom szerint a főorvos által jelzett tény, miszerint a gyermekek felől a tárgyban panasz nem érkezett, panaszügy kivizsgálására az országos szakfelügyeleti tevékenysége során mindezidáig nem került sor – tekintettel például az interneten fellelhető hozzászólások tartalmára – a gyermekek betegjogokat érintő tájékozottságának, jogtudatosságának hiányára utal. Ahogyan már a korábbi jelentésemben18 megállapítottam, a gyermekeket jogaikkal élni – és nem visszaélni – a felnőtteknek kell megtanítaniuk. A megfelelő jogszabályi garanciák biztosítása mellett – ahogyan azt a főorvos is jelezte – a szülői, gyermeki és szakmai igény egyaránt az, hogy a szűrővizsgálatok oldott, jó hangulatban, félelemmentesen és együttműködve történjenek, ezzel együtt pedig mód és lehetőség legyen az aktuális problémák megbeszélésére és megoldására.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alkotmányos joggal összefüggő visszásságok orvoslása és jövőbeni megelőzése érdekében az Obtv. 25. §-a alapján felkérem a nemzeti erőforrás minisztert, hogy – az érintett szakmai kollégiumokkal és szervezetekkel együttműködve, a jogalkalmazói tapasztalatokra figyelemmel – a megfelelő jogszabályi rendelkezések módosításával kezdeményezze a kötelező iskolaorvosi szűrővizsgálatok megfelelő, a gyermekek jogait és mindenek felett álló érdekeit is tiszteletben tartó elvégzéséhez szükséges szakmai, tárgyi, valamint finanszírozási feltételek megteremtését.

Budapest, 2011. június 15.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 Lásd a háziorvosi, házi gyermekorvosi és fogorvosi tevékenységről szóló 4/2000. (II. 25.) EüM rendelet 4. §
2 Eütv. 42. §
3 Eütv. 81.§ (3) bek.
4 A kötelező egészségbiztosítás keretében igénybe vehető betegségek megelőzését és korai felismerését szolgáló egészségügyi szolgáltatásokról és a szűrővizsgálatok igazolásáról szóló 51/1997. (XII. 18.) NM rendelet 4. § c).
5 Az egészségügyi szolgáltatások Egészségbiztosítási Alapból történő finanszírozásának részletes szabályairól szóló 43/1999. (III. 3.) Korm. rendelet 12.§ (6) bekezdés.
6 A jelzőrendszer működésével kapcsolatos megállapításaimat az AJB 2227/2010. számú átfogó ombudsmani jelentés tartalmazza.
7Jellemzően az ún. szükségességi-arányossági tesztet, a nem alapvető joggal összefüggő hátrányos megkülönböztetés esetén az ésszerűségi tesztet, a tulajdonjog korlátozása esetén pedig közérdekűségi tesztet.
8 Vö. 995/B/1990. AB hat., ABH 1993, 515, 528.
9 Vö. 21/1996. (V. 17.) AB határozat
10 Vö. 21/1996. (V. 17.) AB határozat
11 AJB-3536/2009
12 Vö. 43/2005. (XI. 14.) AB határozat, ABH 2005, 536, 547-548, 551.
13 Vö. 39/2007. (VI. 20.) AB határozat.
14 Vö. 75/1995. (XII. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 381.
15 Vö. 36/2005. (X. 5.) AB határozat, ABH 2005, 390, 400., 22/2003. (IV. 28.) AB határozat, ABH 2003, 235, 266.
16 Vö. 39/2007. (VI. 20.) AB határozat.
17 Az iskola-egészségügyi ellátásról szóló 26/1997. (IX. 3.) NM rendelet 6. § (5) bekezdésében meghatározottak szerint a fogászati szűrővizsgálatra és kezelésre egy tanuló tanévenként 10 tanítási óráról vonható el.
18 OBH 2096/2008