Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 
Jelentése
az AJB 6424/2010 és 680/2011. számú ügyekben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
Egy nevelőszülő a Pest Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat és Intézményeivel (PM TEGYESZI) nevelőszülői jogviszonyban állókat megillető nevelési díj és ellátmány folyósításával összefüggésben panasszal fordult hozzám. A nevelőszülői megállapodás szerint a nevelési díj és ellátmány folyósításának határideje minden hónap 15. napja. A nevelőszülőket a tanácsadó 2010 júliusában arról tájékoztatta, hogy a fenti határidőre csak az ellátmány egy részét kapják meg. A panasz szerint 2010. szeptember 30-áig csupán a havi ellátmány 30%-a érkezett a nevelőszülők számlájára.
Az AJB 680/2011. számú ügyben Pest megye gyermekjogi képviselői is jelezték a fenti problémát. Beszámoltak arról is, hogy több Pest megyei gyermekotthon szintén csak az ellátmány egy részét kapja meg.
Tekintettel arra, hogy a beadványban foglaltakkal összefüggésben felmerült a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján vizsgálatot indítottam. Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében a Pest Megyei Önkormányzat elnökétől tájékoztatást kértem a folyósítás késedelmének okáról. A közgyűlés elnöke válaszában a nevelési díj és ellátmány késedelmes folyósítását nem cáfolta, azt a megyei önkormányzatokat az elmúlt években érintő forráselvonásokból eredő likviditási gondjaival indokolta.
Figyelemmel arra, hogy a kapott információ szerint a nevelőszülőknél élő gyermekek ellátását biztosító összeg késedelmes folyósítása nem csak Pest megyét érinti felkértem a nemzeti erőforrás minisztert, hogy vizsgálja meg a nevelőszülői hálózatok esetében a nevelőszülői díj és ellátmány folyósításának gyakorlatát.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság és a tisztességes eljárás követelménye: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” [Alkotmány 2. § (1)]
– Az ifjúság oktatása, nevelése és érdekeinek védelme: „A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit”.[Alkotmány 16. §]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 
20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
2008. évi CII. Törvény a Magyar Köztársaság 2009. évi költségvetéséről
2009. évi CXXX. Törvény a Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetéséről
2010. évi CLXIX. Törvény a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről (Korm. r)
261/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a nevelőszülői, a hivatásos nevelőszülői és a helyettes szülői jogviszony egyes kérdéseiről (Nr.)
(A vizsgálatban alkalmazott jogszabályi rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.)

A megállapított tényállás
Figyelemmel arra, hogy megkeresésem előtt a szaktárcához közvetlenül is érkeztek a Pest megyei nevelőszülők juttatásaival kapcsolatos panaszok, a miniszter az ügyben a Pest Megyei Közgyűlés elnökétől tájékoztatást kért. A válasz tartalmában megegyezett hivatalomnak adott – előzőekben ismertetett – tájékoztatással.
A jogszabálysértő gyakorlatra, továbbá az ügyben a minisztériumhoz érkezett további panaszokra tekintettel a szaktárca 2010 októberében Pest megyében célvizsgálatot rendelt el. A vizsgálatot a Budapest Fővárosi Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala1 végezte. Megkeresésemet követően a szaktárca a vizsgálatot – a főváros és megyei szociális és gyámhivatalok útján – kiterjesztette valamennyi nevelőszülői hálózatra. A fővárosi és megyei szociális és gyámhivatalok a nevelési díj és ellátmány, valamint a nevelőszülői díj folyósításának 2010. évi gyakorlatát, valamint az esetleges késedelmes folyósítás okait vizsgálták.
A célvizsgálat idején az országban 45 nevelőszülői hálózat működött, vizsgálatra 43 nevelőszülői hálózatban nyílt lehetőség. Két nevelőszülői hálózat nem sokkal a célvizsgálat előtt kapott működési engedélyt, a vizsgálat idején még nem fogadtak gyermeket és utógondozásban részesülő fiatal felnőttet, erre tekintettel a folyósítás gyakorlata ezen hálózatokban érdemben nem volt vizsgálható.
Tíz2 megyében – 27 nevelőszülői hálózatnál – a nevelőszülői juttatásokat a jogszabálynak megfelelően folyósították. A célvizsgálat tíz megyében a jogszabályi előírásoktól nem jelentős, illetve jelentős mértékben eltérő gyakorlatot tárt fel. A minisztérium a jogszabályi előírásoktól nem jelentős mértékű eltérésnek minősítette az Nr.- ben megjelölt határnapokhoz képest 1-6 napos késedelemmel történő folyósítást. Nem jelentős mértékű eltérés négy megyei önkormányzati3 és három egyházi4 fenntartású nevelőszülői hálózatban fordult elő. A jogszabályi előírásoktól jelentős mértékű folyósítási gyakorlatot hat szociális és gyámhivatal, hét nevelőszülői hálózat tekintetében tárt fel. A minisztérium jelentős mértékűnek ítélte az eltérést, ha a folyósítás a jogszabályban meghatározott határnaphoz képest hét napon túl történt, valamint ha azok összege nem érte el a törvényi minimumot.
1./ PM TEGYESZI által működtetett nevelőszülői hálózatban elhelyezett gyermekek/ fiatal felnőttek, valamint a külső férőhelyeken elhelyezett utógondozottak után járó ellátmányt 2010. január, február, április és június hónapban jogszerűen folyósították, márciusban és májusban az utalás 1-2 napos csúszással történt.
2010. július, augusztus, szeptember és november hónapokban a jogosultak a juttatásokat két részletben kapták meg. A második részlet folyósítása – a kifizetendő összeg 66-70-%-a – 1-3 napos, illetve 1-2 hetes késéssel történt. A jogszabályi előírásokat be nem tartó kifizetésre Pest Megye Önkormányzata főjegyzőjének 2010. július 5-től, visszavonásig érvényes utasítása alapján került sor. A PM TEGYESZI igazgatója 2010. október 18-án – a fenntartó gyors intézkedését kérve – jelezte, hogy a finanszírozás módja és mértéke miatt a gyermekek és a fiatal felnőttek biztonságos ellátása a továbbiakban nem biztosítható. Az októberben esedékes juttatások október 21-én kerültek az intézmény számlájára, majd a nevelőszülőkhöz.
A nevelőszülőknél élő gyermekek/fiatal felnőttek ellátását a nevelőszülők saját pénzükből finanszírozták, ezért az ellátásuk nem szenvedett hiányt. A külső férőhelyen elhelyezett fiatal felnőttek közül többen hitelt, vagy uzsorakölcsönt vettek fel, de előfordult, hogy az intézmény dolgozóitól kaptak anyagi segítséget. Több nappali tagozaton tanuló azért nem tudott eljutni az oktatási intézménybe, mert nem volt pénze bérletvásárlásra. A nevelőszülői tanácsadók és utógondozók nem kapták meg időben az útiköltség-térítésüket, így a látogatás és a személyes segítő szaktanácsadás is elmaradt.
2-4./ Az SOS Magyarországi Alapítvány fenntartásában lévő Battonyai, Kecskeméti és Kőszegi SOS Gyermekfalvak, mint nevelőszülői hálózatok a gyermekek/utógondozottak után járó juttatásokat és a nevelőszülői díjat a jogszabályban meghatározott határnapokon folyósították. Ugyanakkor az SOS falvakra vonatkozóan a fenntartó alapítvány 2010. évre „Ellátmányi tábla” elnevezésű dokumentumban, központilag határozta meg a nevelési díj és ellátmány összegét. A nevelési díj összege minden hónapban meghaladta a törvényi minimumot, a havonta folyósított ellátmány azonban nem érte el a Gyvt.-ben előírt legkisebb összeget. A folyósított nevelési díj és ellátmány együttes összege nem érte el a Gyvt.-ben meghatározott nevelési díj-minimum és ellátmányminimum együttes összegét. A nevelőszülők évente egyszer üdülési támogatást kapnak. A vizsgálat megállapította, hogy ezen támogatás biztosítása sokkal több juttatást jelent a gyermekek részére, mint amennyi kimutatható hiány felmerült az ellátmány összegénél.
5./ A Miskolci Gyermekvédelmi Központ újonnan alakult nevelőszülői hálózatába először 2010. október közepén kerültek gyermekek. Az októberre járó juttatásokat november 10-én, a tárgyhavi ellátmányokkal együttesen folyósították a nevelőszülőknek. Ezt követően az ellátmányt a jogosultak a Nr. szerinti határidőben kapták meg. 
6./ A Nemzetközi Gyermekmentő Szolgálat fenntartásában működő Nevelőszülői hálózat 2010-ben a nevelési díjat és ellátmányt nyolc alaklommal a tárgyhónap utolsó napjaiban fizette ki, négy ízben a tárgyhót követő hónap első napjaiban történt utalás. A jogszabálytól eltérő folyósítási gyakorlat oka az volt, hogy ellátmány folyósítására vonatkozó előírást, illetve magát a jogszabályt az intézmény gazdasági és szakmai vezetője nem ismerte.
7./ A Heves Megyei Önkormányzat Egységes Gyermekvédelmi Intézménye által működtetett Nevelőszülői Hálózat 2010- ben nyolc hónapon át a jogszabályban meghatározott módon fizette ki a nevelőszülői díjat és ellátmányt. Júniusban és augusztusban a juttatások 50%-át a tárgyhó 15-éig, a fennmaradó részt a hónap második felében kapták meg a nevelőszülők. A szeptemberi folyósítás egynapos késéssel történt, a november havi ellátmányt december 1-jén utalták át a nevelőszülőknek. A decemberi juttatásokat a fenntartó december 22-ére ütemezte. Az intézmény igazgatója a késedelmet a fenntartó gazdasági helyzetével indokolta.
Az illetékes szociális és gyámhivatalok a jogszabálysértő gyakorlatot folytató fenntartók és működtetők figyelmét felhívták a jogszabályi rendelkezések betartására és a jogszerű folyósítási gyakorlat kialakítása érdekében a szükséges intézkedések megtételére.
A Pest Megyei Kormányhivatal Szociális és Gyámhivatala jogelődje a fenntartót – határidő tűzése mellett – végzésben kötelezte a jogszerű folyósításra.
A nemzeti erőforrás miniszter álláspontja szerint a nevelőszülői hálózat fenntartójának/működtetőjének jogszabálysértő gyakorlata (a juttatások késedelmes, vagy részletekben történő, illetve a Gyvt.-ben meghatározott minimumösszegnél alacsonyabb összegben való folyósítása) „…következtében felmerülhet a gyermeki jogok, illetve a nevelőszülői díjjal összefüggésben a nevelőszülői jogok sérelmének gyanúja. A vonatkozó jogszabályi előírások célja éppen az, hogy kiszámítható, ütemezhető anyagi forrást és garanciát biztosítsanak a gyermekvédelmi szakellátásban részesülő gyermek, fiatal felnőtt gondozásához és neveléséhez. A késedelmes, illetve részletekben történő folyósítás egyrészt a háztartási kiadások kifizetésének ütemezését, a család gazdálkodását, a fizetnivalók határidejének megtartását lehetetleníti el. Másrészt az ilyen fenntartói, működtetői magatartás a nevelőszülőket – érzelmeiken, kötelességtudatukon keresztül – saját anyagi erőforrásaik jelentős mértékű mozgósítására, a nevelőszülői feladatellátásba saját bevételeik, megtakarításaik beforgatására kényszeríti, amely nem lenne elvárható a nevelőszülőktől. Harmadrészt az ilyen folyósítási gyakorlat egyértelműen a nevelőszülői hálózat külső férőhelyein élő fiatal felnőttek napi szintű megélhetési problémáihoz vezet, valamint a fiatal felnőttek ellátáshoz, oktatáshoz való jogának sérelmét eredményezi.”
A miniszter válaszában elismerte, hogy a normatív állami hozzájárulások egyre kisebb arányban fedezik a gyermekek és fiatal felnőttek ellátásának valós költségeit, jelen gazdasági helyzetben a normatív hozzájárulás emelésére 2011. évre vonatkozóan sem nyílt lehetőség. A szaktárca a gyermeki jogok érvényesülése, a gondozott gyermekek ellátásának biztosítása érdekében a normatív állami hozzájárulás összegének emelését – figyelemmel arra, hogy a szakellátásba kerülő gyermekek egyre összetettebb szükségleteik miatt mind komplexebb ellátást igényelnek – szakmai szempontból indokoltnak tartja. Minderre tekintettel a minisztérium a 2012. évi költségvetés tervezésekor ismételten kezdeményezni fogja a szakellátásban részesülő gyermekek és fiatal felnőttek ellátásához kapcsolódó normatív állami hozzájárulás összegének emelését.
A minisztérium kiemelt figyelmet kíván fordítani a nevelési díj és ellátmány, a nevelőszülői díj és a külső férőhelyeken élő fiatal felnőttek ellátmányának jogszabálynak megfelelő folyósítására. Ennek érdekében a szaktárca 2011. év első felében szakmai műhely keretében tervezi a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről szóló 259/2002. (XII. 18.) Kormányrendeletben meghatározott éves hatósági, valamint a négyévenkénti szakmai ellenőrzés szempontrendszerének kidolgozását egymástól való elhatárolását. A tárca gondoskodni kíván arról, hogy az éves ellenőrzési szempontok között szerepeljen a nevelési díj és ellátmány, a nevelőszülői díj és a fiatal felnőttek ellátmánya folyósítási gyakorlatának vizsgálata. A tervek szerint a szociális és gyámhivatalok ez év második felétől ellenőrzéseiket az új szempontrendszer szerint folytatják.

A vizsgálat megállapításai
I. Hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A hivatkozott törvény 29. § (1) kezdésének a/ pontja értelmében a közigazgatási feladatot ellátó szerv hatóságnak minősül. A gyermekvédelmi szakellátás fenntartóiról, valamint működtetőiről Gyvt. 5. §-a rendelkezik. Az Obtv., és Gyvt. rendelkezéseinek együttes értelmezése alapján az otthont nyújtó ellátást biztosító nevelőszülői hálózatok fenntartói és működtetői közigazgatási feladatotokat látnak el, így vizsgálatuk ombudsmani hatáskörbe tartozik. Az Obtv 29. § (2) bekezdése az Országgyűlés nem minősül hatóságnak.

II. Az alkotmányos jogok tekintetében
1. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam (…) kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.5
2. Az Alkotmány általános rendelkezései között található 16. §-a szerint „a Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit”.
Az Alkotmánybíróság szerint az Alkotmány 16. §-a állami kötelezettséget állapít meg az ifjúság létbiztonsága, oktatása és nevelése, valamint érdekeinek védelme tekintetében. Ez a rendelkezés azonban önmagában alanyi alapjogot nem tartalmaz konkrét állami szolgáltatásokra. A jogalkotó szervek számára széles mozgásteret biztosít az ifjúság létbiztonságát, oktatását és nevelését, valamint érdekének védelmét szolgáló támogatási formák meghatározásában. 
A gyermeki jogok konkrét megfogalmazását az Alkotmány 67. § (1) bekezdése tartalmazza: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.”
A gyermek ember, akit minden alkotmányos alapvető jog megillet, de ahhoz, hogy e jogokkal élni is tudjon, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté váláshoz. Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése ezt a család (szülők), a társadalom és az állam kötelezettségévé teszi. A gyermeknek az a joga, hogy az állam részéről megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemben és gondoskodásban részesüljön állam kötelezettségét alapozza meg a gyermek fejlődésének védelmére.
Az állam a gyermekek jogainak az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében biztosított érvényesülését a 16. §-ban előírt kötelezettségek teljesítésével tudja hatékonyan szolgálni. Az állam oldalán a gyermeki jogok érvényesítése jogi aktivizmust kíván meg. Ennek érdekében a jogalkotó feladta az egyes jogágak intézmény- és eszközrendszerének olyan alakítása, ami lehetővé teszi a 16. §-ban foglalt államcél és a gyermeki jogok biztosításának összehangolását.6

III. Az ügy érdeme tekintetében
A Gyermekjogi Egyezmény részes államaként Magyarország kötelezettséget vállalt a családi gondoskodást nélkülöző gyermekek, különleges védelmére és segítségére. A Gyvt. szerint a gyermekvédelmi szakellátást kötelezettsége a családjából kiemelt gyermekek teljes körű ellátására. A nevelőszülő a hozzá helyezett gyermekek teljes körű ellátását a saját háztartásában biztosítja. A nevelőszülőknek járó juttatás a nevelési díjból és ellátmányból, továbbá a nevelőszülői díjból tevődik össze. A nevelési díj – a mindenkori öregségi nyugdíj legkisebb összegének 120, 140, illetve 150%-ában meghatározott – az ellátott gyermek/fiatal felnőtt életkorához, állapotához igazodó, legalacsonyabb összegéről a Gyvt. rendelkezik.
A nevelőszülő a nevelési díj mellett külön ellátmányban is részesül. A külön ellátmányt a gyermek/fiatal felnőtt ruházatára, tankönyvére, tanszerére és a tanulmányai végzéséhez szükséges egyéb eszközökre, költőpénzére, valamint a lakásfenntartás költségeinek kiegészítésére kell felhasználni. Az ellátmány éves összege gyermekenként/fiatal felnőttenként nem lehet kevesebb az éves nevelési díj 25%-ánál. A nevelési díjat és a külön ellátmányt a nevelőszülő kizárólag a gyermek/fiatal felnőtt megfelelő ellátására fordíthatja.
Az Nr. 11. § (2) bekezdése szerint a működtető a tárgyhónapra esedékes nevelési díjat és ellátmányt a tárgyhónap 15. napjáig folyósítja a nevelőszülőnek.
14. § (1) bekezdése alapján – a felek eltérő rendelkezése hiányában – a nevelőszülői díjat a tárgyhónapot követő hónap 10. napjáig kell kifizetni. A nevelőszülői jogviszonyról szóló megállapodásokban három jogcímen (nevelési díj, külön ellátmány, nevelőszülői díj) járó juttatások folyósításául jellemzően a hónap 15. napja szerepel.
Megállapítom, hogy, a nevelőszülőnek járó juttatások jogszabályi előírásoktól eltérő (két részletben történő, valamint határidőn túli folyósítása) visszásságot okoz a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz való jog követelményével összefüggésben, egyúttal a gyermekvédelmi szakellátásban élő gyermekeket gondoskodáshoz és védelemhez való joga közvetlen veszélyét keletkezteti.
A nevelőszülői hálózat működtetőjének feladatai közé tarozik a nevelőszülő segítése és szakmai ellenőrzése. A nevelőszülői tanácsadónak ezen segítő és ellenőrző feladata teljesítése érdekében legalább 3 hetente fel kell keresnie a nevelőszülőt. A tanácsadó ellenőrzi a gyermekek után kapott juttatások felhasználását, haladéktalanul jeleznie kell, ha a nevelőszülő a gyermeket bántalmazza, vér szerinti kapcsolattartását nem biztosítja, vagy meg nem engedett nevelési módszereket alkalmaz.
Mindebből következően a gyermekvédelmi szakellátásban élők védelemhez és gondoskodáshoz való joga sérelmének közvetlen veszélyét jelenti, ha a nevelőszülői tanácsadó a jogszabályban meghatározott látogatási kötelezettségének az útiköltség-térítés késedelmes folyósítása miatt nem tud eleget tenni. 
Megállapítom, hogy az SOS falvakban a nevelési díj és ellátmány együttes összege nem éri el gyermekvédelmi törvényben meghatározott minimumösszeget, az üdülési hozzájárulás összegével együttesen azonban a gyermekekre fordítható juttatások meghaladják a törvényi minimumot.
A kizárólag a gyermekek/fiatal felnőttek ellátására fordítható juttatások minimális összegének törvényi szintű meghatározása garanciális jelentőségű, erre tekintett az attól eltérő, egy adott nevelőszülői hálózatra vonatkozó szabályozás visszásságot okoz a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz fűződő joggal összefüggésben.
A PM TEGYESZI külső férőhelyein élő fiatal felnőttek napi szintű megélhetési problémáihoz vezető folyósítási gyakorlat visszásságot okoz az Alkotmány 16. §-ában rögzítettekkel összefüggésben.
A gyermekvédelmi szakellátás állami normatív támogatását – a nemzetgazdaság teherbíró képességének figyelembevételével – a mindenkori költségvetési törvény állapítja meg. Az állami normatív támogatás azonban csak a költségek egy részét fedezi, annak kiegészítéséről a fenntartónak – ugyancsak anyagi erőforrásaik függvényében – kell gondoskodnia. 
A 2009. évi költségvetési törvény a gyermekvédelmi szakellátásban nevelkedő gyermekek után járó normatív állami támogatás összegét 807.150 Ft/főben határozta meg. A különleges és speciális ellátást igénylő gyermekek után 953.500 Ft/fő, az utógondozói ellátottak után pedig fejenként 689.000 forint járt.
A 2010. évre vonatkozó költségvetési törvény a szakellátott gyermekek után járó támogatást 739.500 Ft/főre csökkentette. A hivatkozott törvény a különleges és speciális ellátást igénylő gyermekre 842.750 Ft/fő, az utógondozott fiatal felnőttekre 667.450 Ft/fő összeget állapított meg. 
A 2011. évre vonatkozó költségvetési törvény ezen összegeket változatlanul hagyta.
Az Obtv. nem teszi számomra lehetővé az ország teherbíró képességének függvényében megállapított, költségvetési törvényből eredő esetleges alapjogi visszásságok megállapítását. Gyermekjogi szakombudsmanként eljárva – hivatkozva az európai tendenciákra és igényre7 – azonban gyermekvédelmi szakellátásban részesülő gyermekek, valamint az utógondozott fiatal felnőttek jogai érvényesülése érdekében az ellátásukhoz kapcsolódó normatív állami hozzájárulás összegének emelését indokoltnak tartom, a szaktárca e tárgyú javaslatát támogatom. Minderre tekintettel jelentésemet – figyelemfelhívásul – megküldöm az Országgyűlésnek.
A szociális és gyámhivatalok intézkedéseire tekintettel ajánlást nem teszek, de az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján a nemzeti erőforrás minisztertől a szakmai ellenőrzési szempontok kidolgozásáról tájékoztatás kérek.

Budapest, 2011. március 18.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet 1: Lábjegyzet
1 2011. január 1-jétől Pest Megyei Kormányhivatal Szociális és Gyámhivatala
2 Baranya, Csongrád, Győr-Moson-Sopron, Hajdú-Bihar, Jász-Nagykun-Szolnok, Nógrád, Somogy, Szabolcs-Szatmár-Bereg, Tolna, Zala megyék
3 Békés, Fejér, Vas, Veszprém megye
4 Baptista Szeretetszolgálat, Magyar Református Egyház, Szeged-Csanádi Egyházmegye
5 Lásd 9/1992. (I. 30.) AB határozat
6 Lásd 995/B/1990., 21/1996. (V. 17.) és 1091/B/1999. AB. határozatok
7 Thomas Hammarberg az Európa Tanács emberjogi főbiztosa számos alkalommal (lásd pl. 3 August 2009 – state budget reveal whether the government is committed to human rights c. közleményét) felhívta a figyelmet az emberijogi megközelítésű költségvetési politika fontosságára, melynek fő üzenete, hogy a pénzügyi válság következtében előálló költségvetési nehézségek orvoslását nem lehet az emberi jogi tartalmú szakpolitikák, ellátások kárára véghez vinni. Hivatkozik nemzetközi és európai egyezményekre, többek között az ENSZ Gyermekjogi Egyezményére is, amelyben a részes felek elkötelezték magukat amellett, hogy az állam az elérhető források maximális kiterjesztésével biztosítja a gazdasági és szociális jogok érvényesülését. Az Egyezmény végrehajtása kapcsán az ENSZ Gyermekjogi Bizottsága is rögzíti azt az elvárást – a pénzügyi válságtól függetlenül –, hogy az általános elvek végrehajtása nem függhet a költségvetési korlátoktól. A Bizottság biztosítani kívánja, hogy a költségvetés kidolgozásakor és a rendelkezésre álló források elosztásakor a megkülönböztetés tilalma és a gyerekek legfőbb érdeke legyen a legfontosabb szempont.

Melléklet 2: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
20. cikk 1. Minden olyan gyermeknek, aki ideiglenesen vagy véglegesen meg van fosztva családi környezetétől, vagy aki saját érdekében nem hagyható meg e környezetben, jogosult az állam különleges védelmére és segítségére.
2. Az Egyezményben részes államok hazai jogszabályainak megfelelően intézkednek helyettesítő védelem iránt az ilyen gyermek számára.
3. Ez a helyettesítő védelem történhet családnál való elhelyezés, az iszlám jog kafalah-ja szerinti gondnokság, örökbefogadás, illetőleg szükség esetén megfelelő gyermekintézményekben való elhelyezés formájában. A megoldás kiválasztásánál kellően figyelembe kell venni a gyermek nevelésében megkívánt folyamatosság szükségességét, valamint nemzetiségi, vallási, kulturális és nyelvi származását.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
5. § E törvény alkalmazásában s) fenntartó: sa) a központi költségvetési szerv, a helyi önkormányzat, a helyi önkormányzatok társulásairól és együttműködéséről szóló 1997. évi CXXXV. törvény 8. §-a, 9. §-a, illetve 16. §-a szerinti intézményi társulás, a települési önkormányzatok többcélú kistérségi társulása, a települési kisebbségi önkormányzat és a területi kisebbségi önkormányzat (a továbbiakban együtt: állami fenntartó),
sb) a lelkiismereti és vallásszabadságról, valamint az egyházakról szóló 1990. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ltv.) szerinti, magyarországi székhelyű egyház, az egyházaknak az Ltv. 14. §-a szerinti magyarországi székhelyű szövetsége, illetve az Ltv. 13. §-ának (2)-(3) bekezdése szerinti magyarországi székhelyű egyházi jogi személy (a továbbiakban: egyházi fenntartó sc) az egyéni vállalkozó, sd) az sa)-sb) alpontokban nem említett, magyarországi székhelyű jogi személy, jogi személyiség nélküli gazdasági társaság és egyéni cég, se) az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban részes valamely államban (a továbbiakban: EGT-állam), valamint – ha az Európai Közösséggel és tagállamaival létrejött nemzetközi szerződés alapján az adott állam szolgáltatói a letelepedés szabadsága tekintetében az EGT-államok szolgáltatóival azonos jogállást élveznek – az EGT-államoktól eltérő más államban honos vállalkozás belföldön bejegyzett fióktelepe [az sc)-se) pontokban foglaltak a továbbiakban együtt: nem állami fenntartó], ha az e törvényben és más jogszabályban meghatározott feltételek szerint, működési engedély alapján gondoskodik a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység biztosításához szükséges feltételekről. Ha jogszabály másképp nem rendelkezik, az egyházi fenntartóra a nem állami fenntartóra vonatkozó rendelkezéseket kell megfelelően alkalmazni
v) működtető: az a természetes személy, jogi személy, illetve ezek jogi személyiség nélküli szervezete, aki, illetve amely a fenntartó által biztosított működési feltételek között a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenységet szervezi
11. § (2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott – visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
55. § (1) A nevelőszülő – a működtető által elkészített egyéni gondozási-nevelési terv alapján – a saját háztartásában nyújt teljes körű ellátást az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermeknek.
55. § (6) A nevelőszülő tevékenységét e törvényben meghatározott nevelőszülői jogviszonyban végzi – legalább öt nevelőszülőt foglalkoztató - nevelőszülői hálózat keretében. 
56. § (1) A nevelőszülőt az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek, valamint a volt gondozott fiatal felnőtt ellátására nevelési díj illeti meg. A nevelési díj legalacsonyabb összege – gyermekenként, fiatal felnőttenként – az öregségi nyugdíj legkisebb összegének 120%-a.
(2) A nevelési díj az öregségi nyugdíj legkisebb összegének a) százötven százaléka, ha a nevelt gyermek a 82. § (1) bekezdésében meghatározott megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság által készített szakvélemény szerint súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutat, illetve pszichoaktív szerekkel küzd, b) száznegyven százaléka, ha a nevelt gyermek tartósan beteg, fogyatékos vagy három éven aluli.
(3) A nevelőszülő a nevelési díj mellett külön ellátmányban is részesül a gyermek, fiatal felnőtt ruházatára, tankönyvére, tanszerére és a tanulmányai végzéséhez szükséges egyéb eszközökre, a gyermek, fiatal felnőtt költőpénzére, valamint a lakásfenntartás költségeinek kiegészítésére. Az ellátmány éves összege nem lehet kevesebb – gyermekenként, fiatal felnőttenként – az éves nevelési díj 25%-ánál.
(4) A (3) bekezdésben meghatározott külön ellátmányt elsősorban pénzben biztosítják, és a nevelési díjjal együtt havonta folyósítják.
(5) A nevelőszülő az (1)-(3) bekezdésben meghatározott juttatásokat kizárólag a gyermek, fiatal felnőtt megfelelő ellátására fordíthatja.
61. § A gyermekvédelmi szakszolgáltatás nevelőszülői hálózatot működtet, és ellátja az ezzel kapcsolatos – az 55. § (5) bekezdésében meghatározott – feladatokat.
65. § A gyermekvédelmi szakszolgáltatás a szaktanácsadás keretében a) szakmai, módszertani segítséget nyújt a személyes gondoskodásra irányuló szakfeladatok ellátásához,
95. § (1) A megyei, a fővárosi és – a 94. § (2) bekezdésében meghatározott feladatain túl – a megyei jogú városi önkormányzat az e törvényben foglaltak szerint biztosítja az otthont nyújtó ellátást és az utógondozói ellátást, a megyei, a fővárosi önkormányzat a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatást.

2008. évi CII. törvény a Magyar Köztársaság 2009. évi költségvetéséről
aa) Gyermekvédelmi különleges és speciális ellátás
FAJLAGOS ÖSSZEG:	935 300 forint/fő	
ba) Otthont nyújtó ellátás
FAJLAGOS ÖSSZEG:	807 150 forint/fő	
bb) Utógondozói ellátás
bcaa) FAJLAGOS ÖSSZEG:	689 000 forint/fő	

2009. évi CXXX. törvény a Magyar Köztársaság 2010. évi költségvetéséről
aa) Gyermekvédelmi különleges és speciális ellátás
	FAJLAGOS ÖSSZEG:	842 750 forint/fő	
ba) Otthont nyújtó ellátás
	FAJLAGOS ÖSSZEG:	739 000 forint/fő	
bb) Utógondozói ellátás
	FAJLAGOS ÖSSZEG:	667 450 forint/fő	

2010. évi CLXIX. törvény a Magyar Köztársaság 2011. évi költségvetéséről
aa) Gyermekvédelmi különleges és speciális ellátás
FAJLAGOS ÖSSZEG:	842 750 forint/fő	
FAJLAGOS ÖSSZEG:	739 000 forint/fő	
bb) Utógondozói ellátás
FAJLAGOS ÖSSZEG:	667 450 forint/fő	

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
100. § (1) A nevelőszülői hálózat működtetője nevelőszülői tanácsadó alkalmazásával folyamatosan segíti a nevelőszülőt feladatai ellátásában, illetve biztosítja szakmai ellenőrzését.
(2) A nevelőszülői tanácsadó feladata különösen a) a nevelőszülőnél elhelyezett gondozott gyermek egyéni gondozási nevelési tervének – a 84. § szerinti – a nevelőszülővel közösen történő elkészítése, b) a nevelőszülői család rendszeres, szükség szerinti alkalommal – de legalább 3 hetente – történő meglátogatása, és tájékozódás a gondozott gyermek helyzetéről, fejlődéséről, a nevelőszülőnek a gyermek gondozásával, nevelésével kapcsolatos tapasztalatairól, esetleges problémáiról, c) a gondozott gyermek nevelési-oktatási intézményének rendszeres, szükség szerinti alkalommal történő felkeresése, és tájékozódás a gyermek viselkedéséről, tanulmányi eredményéről, d) tanácsadás keretében a nevelőszülő segítése a gondozott gyermekkel kapcsolatos problémák megoldásában, szükség esetén a nevelőszülő, illetve a gyermek megfelelő szakemberhez történő irányítása, továbbá a szükséges ellátáshoz való hozzájutásuk elősegítése,
e) ellenőrzés keretében annak vizsgálata, hogy a nevelőszülő megtesz-e mindent a gondozott gyermek harmonikus fejlődése érdekében, továbbá, hogy a gyermek ellátására kapott nevelési díjat, ellátmányt, illetve családi pótlékot a gyermekre fordítja-e, f) a 89. § szerinti családgondozás.

259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről
14. § (1) A működést engedélyező szerv legalább évente ellenőrzi, hogy a szolgáltató (intézmény, hálózat) a jogszabályokban és a működési engedélyben foglaltaknak megfelelően működik-e.
15. § (1) A szociális és gyámhivatal, a Gyár. 14. § (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott intézmények, illetve személyek bevonásával, legalább négyévente ellenőrzi a szolgáltatók (intézmények, hálózatok) szakmai munkáját. A kijelölt módszertani feladatokat ellátó intézmény módszertani és szolgáltató tevékenységének ellenőrzését a szociális és gyámhivatal a Nemzeti Család- és Szociálpolitikai Intézet bevonásával ellenőrzi.

261/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a nevelőszülői, a hivatásos nevelőszülői és a helyettes szülői jogviszony egyes kérdéseiről (Nr.)
11. § (1) A nevelőszülőnek akkor is jár a nevelési díj és az ellátmány, ha a gyermek, illetve a fiatal felnőtt munkaviszonyt létesít, és önálló keresettel rendelkezik.
(2) A működtető a tárgyhónapra esedékes nevelési díjat és ellátmányt a tárgyhónap 15. napjáig folyósítja a nevelőszülőnek.
14. § (1) Ha a felek eltérően nem rendelkeznek, a nevelőszülői díjat a tárgyhónapot követő hónap 10. napjáig kell kifizetni.