Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 6062/2010. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
A panaszos cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt álló testvére ügyében kérte a segítségemet. A panaszos bátyja ön-és közveszélyes magatartású pszichiátriai beteg, 2009-ig az édesanyja volt a gondnoka. Hivatásos gondnok kirendelését a család az idős szülő betegsége, a panaszos külföldön való tartózkodása miatt kérte.
A gyámhivatal eljárásával és a gondnok tevékenységével összefüggésben felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz, valamint a jogorvoslathoz való jog sérelmének gyanúja. Felmerült annak a gyanúja is, hogy a beteg állapotához igazodó kórházi elhelyezés hiányában sérült a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő joga. Minderre tekintettel az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Az ügy teljes körű feltárása érdekében az eljárásra illetékes Szeged Megyei Jogú Város Gyámhivatalának (gyámhivatal) vezetőjétől tájékoztatást kértem a sérelmezettekről, valamint az ügyben tett, vagy tenni kívánt intézkedéseiről. Kértem, hogy válaszához csatolja az ügyben keletkezett dokumentumok másolatát. A kórház eljárásának vizsgálata AJB 7075/2010. számon folyamatban van.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog "A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2. § (1)]
– A jogorvoslathoz való jog „A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.” [Alkotmány 57. § (5)]
– A lehető legmagasabb szintű testi, lelki egészséghez fűződő jog: A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. [Alkotmány 70/D. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)

Előzmények
A panaszos 2009. január 6-án felkereste a szegedi gyámhivatalt és elmondta, hogy édesanyja kórházba került. Erre, továbbá, arra való tekintettel, hogy ő és férje külföldön vállalt munkát kérte, hogy öccse részére hivatásos gondnokot rendeljen ki a hatóság. A gyámhivatal 01/2108/2009. számú, 2009. január 8-án kelt határozatával a panaszos édesanyját gondnoki tisztségéből felmentette, a panaszos testvére részére hivatásos gondnokot rendelt. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság a gondnok nyugdíját 2009 márciusától folyósítja a gondnok kezeihez.
A panaszos testvére 2009 februárjában felgyújtotta a lakását, ezért a pszichiátrián kezelték. Ezt követően (2009. március 19.) a hivatásos gondnok kérelmezte a gondnokolt soron kívüli intézményi elhelyezését. A Csongrád Megyei Önkormányzat Maros Menti Szociális Intézmény Szegedi Vakok Otthona a panaszos öccsét március 28-án vette fel. A férfi az intézmény életébe nem tudott beilleszkedni, többször megszökött, elmondta, hogy édesanyjával szeretne élni. A szociális otthon dolgozói és vezetője többször kimentek a lakására, próbálták meggyőzni édesanyját arról, hogy fia állapota miatt intézményi ellátást igényel, az anya azonban nem engedte be őket. Előzőekre figyelemmel – hivatkozva arra, hogy a hozzátartozó vállalta a gondnokolt ápolását, ellátását – a gondnok július 23-án kérte az intézményi jogviszony megszüntetését, amely július 24-én megszűnt.
A panaszos édesanyja ez év májusában kórházba került, a gondnokolt egyedül maradt, gyógyszereit nem szedte be, július 8-án – ahogyan azt az elmúlt években már többször megtette – felgyújtotta a lakását. A mentőket a szomszédok hívták ki, a beteget a Pszichiátriai Klinika Akut Osztályára vitték, egy hét múlva áthelyezték a krónikus osztályára, ahonnan másnap engedély nélkül otthonába távozott. A klinika kérésére a rendőrség visszavitte a beteget, aki fél óra múlva elhagyta a kórházat, ezt követően az osztályról kijelentették.
A panaszos megírta, hogy a krónikus osztályon testvérét korábban már többször eredménytelenül kezelték, onnan minden alkalommal megszökött. Augusztus 10-én a panaszos öccse ismét felgyújtotta a lakást, súlyos égési sérüléseket és nyílt lábtörést szenvedett, a panasz 2010. szeptemberi benyújtásakor kórházban kezelték.
A panaszos kifogásolta, hogy a gondnok a lakásban található romok eltakarítása és az állagmegóvás érdekében nem intézkedett. Sérelmezte, hogy az önellátásra képtelen, veszélyeztető magatartású öccse elhelyezése érdekében a gondnok nem járt el. A panaszos arról is tájékoztatott, hogy édesanyja 2009 júniusában kérte a gondnok tisztségéből való elmozdítását, de az ügyben érdemi intézkedés nem történt.
A panaszos ez év novemberében benyújtott kiegészítő beadványában informált arról, hogy testvérét a pszichiátriai osztályon kezelik, az osztályon dolgozó nővérek elmondása szerint a hivatásos gondnok élemet nem visz a gondnokoltnak és pénzt sem ad neki.

A megállapított tényállás
A tájékoztatás és a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján az alábbiakat rögzítettem.
A panaszos édesanyja 2009. június 24-én kelt levelében sérelmezte a gondnok vele szemben használt hangnemét, hangot adott azon véleményének is, hogy a gondnok a gondnokolt jövedelmét nem a gondnokolt jólétére fordítja. Miután nem volt tudomása arról, hogy a hivatásos gondnoknak nem kötelezettsége a gondnokoltról való személyes gondoskodás a gyámhivataltól – az új gondnok személyére való javaslattétellel egyidejűleg – a hivatásos gondnok felmentésére kérte.
A gyámhivatal a hivatásos gondnokot 2009. július 17-én a beadványban foglaltakról nyilatkoztatta, egyúttal felkérte, hogy – 8 napon belül – a 2009. január 21-től 2009. július 15-éig terjedő időszakra vonatkozóan készítsen beszámolót, valamint vagyonkezelésről nyújtson be eseti számadást. A hatóság a 01/2008-4/2009. számú, 2009. július 30-án kelt levelében az ügyintézési határidőt 30 nappal meghosszabbította. A gondnok 2009. augusztus 4-én a számadást benyújtotta. A kapott információ szerint az eljárási cselekményekről a panaszos édesanyját az ügyintéző szóban tájékoztatta. A rendelkezésemre álló iratok között a számadást elfogadó határozat, a gondnok felmentésére vonatkozó érdemi döntés nincs.
A gondnok a 2009. évre vonatkozó éves számadását 2010. március 3-án nyújtotta be a gyámhivatalhoz. A számadást a hatóság a 01/30.915/2010. számú, 2010. szeptember 9-én kelt határozatával fogadta el.
A panaszos édesanyja ez év májusában ismét kórházi kezelésre szorult. Erről a Pszichiátriai Ambulancia és Gondozó értesítette a gondnokot és informálta arról is, hogy a gondnokolt a recepteket nem veszi át, viselkedése agresszív. A gondnok beszámolója szerint ezt követően hetente többször személyesen kereste fel a panaszos testvérét, élelmiszert, cigarettát vitt neki, kívánságának megfelelően közösen vásároltak, költőpénzt adott át neki. A gondnokolt ebédjéről a gondnok 2009 februárjától előfizetés útján gondoskodott. A gondnokolt édesanyjának 2010. június 30-án bekövetkezett haláláról a gondnok ugyancsak a pszichiátriai gondozótól értesült. Az értesülést követően a gondnokolt szociális otthoni elhelyezését kezdeményezte, ennek érdekében három intézménnyel vette fel a kapcsolatot.
Miután a gondnokoltat július 8-án mentő szállította a pszichiátriai klinika akut osztályára a gondnok kérte, hogy a szociális intézménybe való elhelyezéshez nélkülözhetetlen orvosi vizsgálatokat a klinikán végezzék el. Július 22-én a gondnokoltat áthelyezték a klinika krónikus osztályára, ahonnan másnap engedély nélkül otthonába távozott. A szomszéd erről telefonon értesítette a gondnokot, aki még aznap élelemmel és pénzel látta el a gondnokoltját. A klinika kérésére július 26-án a rendőrség vitte vissza a gondnokoltat a kórházba, onnan fél óra múlva távozott, ezt követően az osztályról kijelentették.
Július 26-a és augusztus 10-e között a gondnok négy alkalommal kereste fel a gondnokoltat. Arról, hogy a gondnokoltja ismét felgyújtotta a lakását a tűzoltóság értesítette. A panaszos testvérét súlyos égéséi sérülései miatt Szegeden, majd Budapesten kezelték, a jelentés írásba foglalásakor a szegedi II. Kórház Pszichiátriai Rehabilitációs Osztályán volt. Az Ópusztaszeri Szociális Otthon előgondozását elvégezte, elhelyezése az intézményben várható. Szeptember 6-án a gondnok jegyzőkönyvi nyilatkozatban kérte a gondnokolt által felgyújtott lakás kiégett tetőszerkezetének megjavításához szükséges összeg gyámi fenntartásos betétkönyvéből való felszabadítását. A felszabadítást a gyámhivatal a 01/30915-1/2010. számú, 2010. szeptember 9-én kelt határozatával engedélyezte.

A vizsgálat megállapításai
1. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat meghatározó Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Obtv. 16. § (2) bekezdése értelmében az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat. Tekintettel arra, hogy a gyámhivatal az Obtv. 29. § (1) a/ pontja szerinti közigazgatási feladatot ellátó szerv és a Gyer. 134. § (2) bekezdése értelmében a hivatásos gondnok a gyámhivatal székhelye szerinti önkormányzat által foglalkoztatott személy, eljárásuk vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján egyértelműen ombudsmani hatáskörbe tartozik. Az Obtv. 17. § (4) bekezdése szerint a biztoshoz a jogerős határozat kézhezvételétől számított egy éven belül lehet fordulni, a panaszbeadványt megelőző egy éven túli jogerős döntéseket érdemi vizsgálatára nincs felhatalmazásom. Eljárási jogosultságom a panasz benyújtását megelőző egy évén túl indult eljárások tekintetében csak azokban volt megállapítható, ahol érdemi döntés hiányában a beadványozó jogorvoslat lehetőségével nem tudott élni. Figyelemmel arra, hogy a hivatásos gondnok felmentésére vonatkozó kérelmet a panaszos elhunyt édesanyja nyújtotta be, az e tárgyban folytatott hatósági eljárást hivatalból vizsgáltam.

2. Az alkotmányos jogok tekintetében
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság töretlen gyakorlata által követett értelmezés szerint a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – és elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak a biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság alkotmányos követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. (9/1992. (I. 30.) AB határozat.)
A tisztességes eljáráshoz való jog az Alkotmányban explicit módon nem nevesített, de az alkotmánybírósági gyakorlatban az Alkotmány 57. § (1) bekezdésébe foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve az Alkotmány 2. § (1) bekezdéséből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. Az Alkotmánybíróság szerint a tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. A tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye. (Vö. 6/1998. (III. 11.) AB határozat és 14/2004. (V. 7.) AB határozat.)
A határidők a jogilag szabályozott eljárások olyan elemei, amelyek általában az eljárások, ezen belül különösen egyes eljárási cselekmények lefolytatása, illetőleg bizonyos jogosultságok gyakorlása vagy kötelezettségek teljesítése ésszerű időn belül való befejezését írják elő; megakadályozzák az eljárások parttalanná válását, ugyanakkor biztosítják – többek között – az alapjogok gyakorlásának lehetőségét. (23/2005. (VI. 17.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. A döntés szerint az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket. (Vö.: 72/1995. (XII. 15.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság szerint az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jog olyan alkotmányos alapjog, amely mindenkit megillet, akinek jogát, vagy jogos érdekét a bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés érinti. A jogorvoslathoz való jog tárgyát tekintve a bírói, illetőleg a hatósági döntésekre terjed ki. A jogorvoslathoz való jog tartalma az érdemi határozatok tekintetében a más szervhez vagy, magasabb fórumhoz fordulás lehetősége. A jogorvoslathoz való jog törvényben meghatározottak szerint gyakorolható, ezért az egyes eljárásokban eltérő szabályozás lehetséges. Az érintettnek tehát minden olyan esetben, amikor azt az adott jogszabály lehetővé teszi, meg kell adni a lehetőséget arra, hogy az általa sérelmezett döntés ellen jogorvoslattal éljen. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a jogorvoslathoz való jog tényleges érvényesüléséhez a „jogorvoslás” lehetősége is szükséges, vagyis az, hogy a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát. (23/1998. (VI. 9.) AB határozat, 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, 19/1999. (VI. 25.) AB határozat.)

3. A ügy érdeme tekintetében
A Gyer. 158. § (6) bekezdése alapján a gyámhivatal – indokolt esetben – a gondnokolt közeli hozzátartozójának kérésére a gondnokot eseti számadásra kötelezheti. A Ket. 29. § (1) bekezdése értelmében a hatósági eljárás az ügyfél kérelmére vagy hivatalból indul. A panaszos édesanyjának beadványa egyértelműen a hivatásos gondnok vagyonkezelésére és felmentésére vonatkozott.
A Ket. eljáráskor hatályos rendelkezése szerint az érdemi határozat meghozatalára az irányadó határidő 30 nap volt. Az eljáró hatóság vezetője az ügyintézési határidőt egy alkalommal, legfeljebb harminc nappal hosszabbíthatta meg, erről az ügyfelet értesítenie kellett. (Ket 33. § (1), és (7) bek. hatályos: 2009. szeptember 30-ig.)
Ebből követezően a gondnok meghallgatása és eseti számadásra kötelezése, az eljárás meghosszabbítása a vonatkozó jogszabályoknak megfelelt. A Gyer. 161. §-ának rendelkezik arról, hogy a számadás elbírálása során a benyújtott iratok alapján a gyámhivatal köteles megvizsgálni a számadás helyességét, elbírálni a kiadások szükségességét. Ha a számadás helyes, a gyámhivatal azt elfogadja, egyúttal rendelkezik a maradványösszeg felhasználásáról, illetőleg annak betétben történő elhelyezéséről is. Ha a számadás alapján a gyámhivatal hiányt vagy indokolatlan kiadást, illetve a nem megfelelő gazdálkodás eredményeképpen kárt állapít meg, a számadásra kötelezett személyt felhívja, hogy az okozott kár összegét a felhívás kézhezvételét követő 8 napon belül a betétbe fizesse be. Ha a számadásra köteles az összeget vagy annak egy részét vitatja, a gyámhivatal a követelés érvényesítése iránt pert indít. A hivatkozott rendelet 162.§-a szerint, ha a számadásra kötelezett a kötelezettségének nem vagy nem megfelelően tesz eleget, a gyámhivatal a kötelezettség megállapítása iránt pert indít és a kereset benyújtásával egyidejűleg a gondnoktól a törvényes képviseleti jogot a vagyoni ügyekre megvonja, illetőleg gondnokot tisztségéből elmozdítja.
Mindebből következően megállapítom, azzal, hogy a gyámhivatal a hivatásos gondnok 2009 augusztusában benyújtott eseti számadásáról, továbbá a panaszos édesanyjának a gondnok felmentésére vonatkozó kérelméről érdemben nem döntött, visszásságot okozott a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben a tisztességes eljáráshoz való joggal, egyúttal sértette a jogorvoslathoz fűződő jogot is. A hivatásos gondnok 2009. évre vonatkozó számadásának jelentős késedelemmel való elfogadása ugyancsak a jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz fűződő joggal összefüggő visszásságot keletkeztetett.
A hivatásos gondnok a gondnokolt édesanyjának haláláról való értesülést követően kezdeményezte a panaszos testvérének intézményi elhelyezést, az ahhoz szükséges vizsgálatokat elvégeztette, az előgondozás megtörtént, az intézményi elhelyezés folyamatban van. A kiégett lakás állagmegóvása érdekében a gondnok intézkedett, az ehhez szükséges összeg felszabadításáról a gyámhivatal rendelkezett, e tekintetében alapvető joggal összefüggő visszásságot nem tártam fel. A gondnokolt élelmezésére, zsebpénzzel való ellátására vonatkozó – a panaszos és a gondnok tájékoztatása közötti – ellentmondás feloldására, illetve alapvető joggal összefüggő visszásság megállapításra nincs lehetőségem.

Intézkedésem
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Szeged Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Gyámhivatala vezetőjénél kezdeményezem, hogy a jövőben – annak garanciális jelentőségére tekintettel – fordítsanak fokozott figyelmet a Ket. és a Gyer. eljárási szabályainak betartására.

Budapest, 2010. november 22.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
(2) Az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.
17. § (4) Ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)
19/A. § (1) Gondnokká - ha ez az érdekeivel nem ellentétes - a gondnokság alá helyezett által még cselekvőképes állapotában közokiratban kijelölt vagy a gondnokság alá helyezést követően megnevezett személyt, ha ez nem lehetséges, akkor elsősorban együttélő házastársát vagy bejegyzett élettársát kell kirendelni. Ha ilyen nincs, vagy a házastárs, bejegyzett élettárs kirendelése veszélyeztetné a gondnokság alatt álló érdekeit, a gyámhatóság gondnokul olyan személyt rendel ki, aki a gondnokság ellátására az összes körülmények figyelembevételével alkalmasnak mutatkozik.
(2) A gondnok kirendelésénél az arra alkalmas személyek közül a szülőket, illetve a szülők által - a haláluk esetére - közokiratban vagy végrendeletben megnevezett személyt, ilyenek hiányában más hozzátartozókat - akik szükség esetén a személyes gondoskodást is el tudják látni - előnyben kell részesíteni.
(3) Ha a gondnok az (1)-(2) bekezdésben foglaltak szerint nem rendelhető ki, a gondnokolt számára hivatásos gondnokot kell kirendelni. Hivatásos gondnok csak büntetlen előéletű személy lehet. Hivatásos gondnokul a fogyatékosokkal, szenvedélybetegekkel vagy pszichiátriai betegekkel foglalkozó társadalmi szervezet (pl. egyesület) által a tagjai közül ajánlott személy is kirendelhető.
19/C. § (1) A gyámhatóság a gondnokot a tisztségéből felmenti, ha a) a gondnokság alá helyezést a bíróság megszüntette, b) a gondnokolt meghalt, c) a gondnok fontos okból a felmentését kéri,d) utóbb keletkezik olyan kizáró ok, amely a gondnok kirendelésének is akadályát jelentette volna.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
4. § (1) Az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga.
29. § (1) A hatósági eljárás az ügyfél kérelmére vagy hivatalból indul meg.
(3) Ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik, az eljárás megindításáról… b) a kérelemre indult eljárásban - az eljárás megindítására irányuló kérelmet benyújtó ügyfelet kivéve - az ismert ügyfelet a kérelem beérkezésétől számított öt munkanapon belül értesíteni kell.
33. § (1) A határozatot, az eljárást megszüntető végzést, valamint a másodfokú döntést hozó hatóságnak az első fokú döntést megsemmisítő és új eljárásra utasító végzését az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított huszonkét munkanapon belül kell meghozni és gondoskodni a döntés közléséről. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg. Ha e törvény valamely eljárási cselekmény teljesítésének határidejéről nem rendelkezik, a hatóság haladéktalanul, de legkésőbb öt munkanapon belül gondoskodik arról, hogy az eljárási cselekményt teljesítse.
(7) Az eljáró hatóság vezetője - ha azt törvény vagy kormányrendelet nem zárja ki - az ügyintézési határidőt annak letelte előtt indokolt esetben egy alkalommal, legfeljebb huszonkét, a (2) bekezdésben meghatározott esetekben legfeljebb tíz munkanappal meghosszabbíthatja.

149/1997. (IX. 10.) Korm.r. a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
134. § (1) Ha a cselekvőképességet érintő gondnokság alatt álló személynek nincs olyan hozzátartozója, aki a gondnokság viselésére alkalmas, részére a gyámhivatal hivatásos gondnokot rendel.
(2) A hivatásos gondnok a gyámhivatal székhelye szerinti önkormányzat által közszolgálati jogviszonyban, munkaviszonyban vagy egyéb munkavégzésre irányuló jogviszonyban (pl. megbízás) foglalkoztatott személy.
142. § (1) A gyámot, illetőleg a gondnokot a gyámhivatal kivételesen felmentheti, ha a gyám vagy gondnok működése ellen kifogás nem merül fel, azonban más személy kirendelése a gyámolt vagy gondnokolt érdekeit tekintve kedvezőbb.
(2) Ha a gyámhivatal a gyámot vagy a gondnokot tisztségéből felmenti, elmozdítja, illetőleg azonnali hatállyal felfüggeszti, ezen intézkedésével egyidejűleg új gyámot, gondnokot rendel.
146. § (1) A szülő vagyonkezelői jogát korlátozó - a Csjt. 80. §-ának (1) bekezdésében és 82. §-ának (2) bekezdésében, valamint e rendelet 25. §-ában meghatározott - rendelkezéseket a gyám, hivatásos gyám (a továbbiakban együtt: gyám) tekintetében is alkalmazni kell.
(2) A gondnok - általános jelleggel, illetve a cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezést kimondó bírósági határozatban meghatározott ügyekben - a gondnokság alá helyezett személy vagyonának kezelője és törvényes képviselője.
158. § (1) A vagyonkezelésre jogosult gyám és gondnok a Csjt. 103. § (4) bekezdése, illetve a Ptk. 20/D. § (1) bekezdése szerinti éves számadását minden évben annak a hónapnak a 15. napjáig nyújtja be a gyámhivatalhoz, amelyik hónapban a kirendelésről szóló határozatot vele közölték.
(6) A gyámhivatal hivatalból, valamint a gondnokoltnak, a korlátozottan cselekvőképes kiskorúnak, a gondnokolt közeli hozzátartozójának és a gyermek közeli hozzátartozójának kérésére a gyámot, illetve gondnokot indokolt esetben eseti számadásra kötelezheti.
158. § (1) A vagyonkezelésre jogosult gyám és gondnok a Csjt. 103. § (4) bekezdése, illetve a Ptk. 20/D. § (1) bekezdése szerinti éves számadását minden évben annak a hónapnak a 15. napjáig nyújtja be a gyámhivatalhoz, amelyik hónapban a kirendelésről szóló határozatot vele közölték.
161. § (1) A számadás elbírálása során a gyámhivatal a) a benyújtott iratok alapján megvizsgálja a számadás helyességét, elbírálja a kiadások szükségességét, értékeli a gazdálkodás során tanúsított gondosságot, b) indokolt esetben beszerzi a korlátozottan cselekvőképes személy és - ha nem ő a vagyon kezelője - a törvényes képviselő, a hozzátartozók, valamint a bentlakásos szociális intézmény vezetőjének a számadásra vonatkozó észrevételeit. Az észrevételeket a gyámhivatal felhívásától számított 10 munkanapon belül lehet megtenni.
(2) Ha a számadás helyes, a gyámhivatal azt elfogadja, és végszámadás esetén a számadásra kötelezettet a vagyonkezelés alól felmenti. Rendelkezni kell egyúttal a maradványösszeg felhasználásáról, illetőleg annak betétben történő elhelyezéséről is.
(3) Ha a számadás alapján a gyámhivatal hiányt vagy indokolatlan kiadást, illetve a nem megfelelő gazdálkodás eredményeképpen kárt állapít meg, a számadásra kötelezett személyt felhívja, hogy az okozott kár összegét a felhívás kézhezvételét követő 8 napon belül a betétbe fizesse be. Ha a számadásra köteles az összeget vagy annak egy részét vitatja, a gyámhivatal a követelés érvényesítése iránt pert indít.
162. § (1) Ha a számadásra kötelezett a kötelezettségének nem vagy nem megfelelően tesz eleget, a gyámhivatal a kötelezettség megállapítása iránt pert indít (Pp. 123. §). A kereset benyújtásával egyidejűleg a szülőtől (gyámtól, gondnoktól) a törvényes képviseleti jogot a vagyoni ügyekre megvonja [Csjt. 87. § (2) bek.], illetőleg a gyámot, gondnokot tisztségéből elmozdítja.
(2) A Csjt. 110. §-ának (1) bekezdését kell alkalmazni abban az esetben is, ha a szülő és a gyermek között a számadással kapcsolatosan vita keletkezett.
(3) A számadásra kötelezett azt a kárt, melyet a gyermeknek, gondnokoltnak jogellenesen okozott, a Ptk.-nak a kártérítésre vonatkozó szabályai szerint köteles megtéríteni.