Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 5804/2010. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
A panaszos apa 16 éves gyermeke és újszülött unokája ügyében kérte a segítségemet. A panaszos lánya 2006. óta gyermekvédelmi gondoskodásban él. Az átmeneti nevelésbe vétel 2008. évi felülvizsgálatakor a gyermeket az édesanyja lakóhelyéhez közeli, mátészalkai gyermekvédelmi intézménybe helyezték, ahonnan több alkalommal megszökött.
A panaszos sérelmezte, hogy az eljárásra illetékes Mátészalka Város Gyámhivatala (gyámhivatal) gyermeke átmeneti nevelésbe vételének megszüntetése tárgyában benyújtott kérelmeire nem válaszolt, az átmeneti nevelésbe vételt nem vizsgálta felül. A panaszos tájékoztatott arról, hogy lányának ez év augusztusában gyermeke született, az újszülött apja teljes hatályú apai elismerő nyilatkozatot tett. A beadvány benyújtásakor (2010. szeptember) a lány a panaszosnál, unokája az egyik budapesti kórház koraszülött csecsemőosztályán volt. 
A beadványban foglaltak alapján felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz, a jogorvoslathoz fűződő jog, továbbá a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Az ügy teljes körű feltárása érdekében a gyámhivatal vezetőjétől tájékoztatást és a 2008. évi felülvizsgálatot követően keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog "A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2. § (1)]
–	 A jogorvoslathoz való jog „A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.” [Alkotmány 57. § (5)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
146/1993. (X. 26.) Korm. rendelet a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény végrehajtásáról (Vhr.)
149/1997. (IX. 10.) Kormányrendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyár.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti és a gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)

A megállapított tényállás
A kapott tájékoztatás és a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következő tényállás rögzíthető. A korábban eljárásra illetékes zuglói gyámhivatal – tekintettel arra, hogy a gyermek édesanyjának lakcíme fiktív volt, a panaszos pedig a gyermek bejelentéséhez nem járult hozzá – 2008. december 8-án a panaszos lányának lakóhelyét a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Önkormányzat Gyermekvédelmi Központjában állapította meg és az iratokat a 10/1139-8/2008. számú, 2008. december 8-án kelt határozatával áttette a mátészalkai gyámhivatalhoz. Az iratokat a mátészalkai gyámhivatal 2008. december 17-én érkeztette. A határozaton az értesítettek között a szülők és a zuglói jegyző nem szerepelnek.
A panaszos gyermeke az áthelyezés után többnyire szökésben volt, a rendőrségi körözés nem vezetett eredményre.
A Zuglói Polgármesteri Hivatal Pénzügyi Osztálya 2009. február 19-én a zuglói gyámhivatalt értesítette arról, hogy a panaszos díjfizetési hátralékát behajtásra átadták az Adóügyi Osztályra. Az iratot a gyámhivatal 2009. április 27-én továbbította a mátészalkai társhatóságnak 
Az adóhatóság a panaszost 2009. február 29-én a díjhátralék befizetésére szólította fel.
A panaszos – csatolva a felszólítást – 2009. május 7-én kelt és a mátészalkai gyámhivatalnál május 11-én iktatott levelében – szociális helyzetére hivatkozva – kérte gondozási díj hátralékának elengedését, az átmenti nevelésbe vétel megszüntetése tárgyában kérelmet nem nyújtott be.
A gyámhivatal válaszlevelében a panaszost a jövedelme és kiadásait igazoló okiratok csatolására kérte, egyúttal figyelmeztette a hiánypótlás elmulasztásának következményeire. A hiánypótlási felszólításnak a panaszos nem tett eleget. 
A gyermekvédelmi központ tájékoztatása szerint a gyermek 2009 májusában 20 napot gondozási helyén kívül tartózkodott (szökésben volt), 2009 júniusától 2010. február végéig pedig folyamatosan szökésben volt. A rendőrségi körözést kiadták, a gyermek gyámja a fővárosi és a nyíregyházi gyermekjóléti szolgálat családgondozóival folyamatos kapcsolatot tartott, de a felkutatására tett kísérletek eredménytelenek maradtak.
A zuglói adóhatóság 2009. október 2-án ismételt felszólította a panaszost gondozási díj hátraléka rendezésére. A kézhezvétel után a panaszos a felszólítást és méltányossági kérelmét megküldte a mátészalkai gyámhivatalnak. A panaszos megírta, hogy gyermeke nem tart vele kapcsolatot, a gyámjától szerzett tudomást arról, hogy szökésben van. 
A gyámhivatal a panaszost újra felszólította a jövedelmét és kiadásait igazoló iratok csatolására.
A panaszos válaszában bevételeiről és kiadásairól tájékoztatást adott, de okiratokkal azt nem igazolta. Ismételten megírta, hogy a gyermekkel nincs kapcsolata, az átmeneti nevelésbe vétel megszüntetetésére vonatkozó kérelem az iratok között nem szerepel. Az ügyben éremi intézkedés nem történt. 
2010. március 3-án egy budapesti védőnő telefonon jelezte a gyámnak, hogy a gyermek 12 hetes terhes, tartózkodási helyéül az apa címét adta meg. A gyám a rendőrség segítségét kérte. A következő napon a budapesti befogadó otthon telefonon értesítette a gyámot, hogy a lányt a panaszos háztartásából előállították. Március 5-én a lányt levitték a mátészalkai gyermekvédelmi központba, ahol egészségügyi dokumentumokkal igazolta terhességét és nyilatkozott arról, hogy a gyermeket meg akarja tartani, a gyermek apjával azonban nem kíván házasságot kötni. A gyám elmondta neki, hogy véleménye szerint az ő és születendő gyermeke érdeke egyaránt azt kívánja, hogy mindkettőjük gondozását vállaló nevelőszülőhöz kerüljenek. A gyermek egyetértett a javaslattal, de az elhelyezésére vonatkozó kérelem megírása után távozott az intézményből.
A gyámhivatal a gyám kérelmére a gondozási hely megváltoztatása tárgyában 2010. március 17-én eljárást indított, a gyermekvédelmi szakszolgálattól javaslatot kért.
A gyermekvédelmi központ március 25-én kelt helyzetértékelésében – egyebek mellett – rögzítette, hogy a szülők addig nem érdeklődtek gyermekükről. A szakértői bizottság a gyermeket április 14-ére hívta be vizsgálatára. A vizsgálat a lány engedély nélküli távolléte miatt meghiúsult. A gyámhivatalt erről a szakértői bizottság vezetője tájékoztatta.
A gyermek 2010 márciusában kijelölt gondozási helyén összességében csak órákat tartózkodott. A gyám a gyermekjóléti szolgálat és nyíregyházi rendőrség segítségét kérte. A gyermekvédelmi központ adatszolgáltatása szerint a gyermek április 24-én gondozási helyén volt (feltehetőleg a rendőrség vitte be), de még azon a napon távozott. Májustól augusztus 18-áig szökésben volt, augusztus 18-án rövid ideig volt az intézményben, majd augusztus 20-án, Budapesten megszülte gyermekét.
Júliusban a gyámot más irányú munkavégzése miatt a gyámhivatal felmentette, a gyermek részére új gyámot rendelt. A csecsemő apja 2010. augusztus 27-én teljes hatályú apai elismerő nyilatkozatot tett. Az apa lakcímkártyáján nyíregyházai lakóhely szerepelt. A mátészalkai gyámhivatal 178-14/2010. számú, 2010. szeptember 1-jén kelt végzésével az okmányirodától adatszolgáltatást kért a lány lakóhelyéről. Az adatszolgáltatás szerint lakóhelye 2010. szeptember 1-jétől az apjáéval megegyező.
Az ügyiratban található a 178/16/2010. számú, 2010. szeptember 13-án kelt végzés, amivel a mátészalkai gyámhivatal – illetékessége hiányát megállapítva – az iratanyag zuglói gyámhivatalhoz való áttételéről intézkedett. A végzést az ügyintéző aláírta, a gyámhivatal pecsétje azonban nincs rajta. A hivatalvezető megkeresésemre adott 2010. október 12-én kelt tájékoztatása szerint a mátészalkai gyámhivatal illetékessége a gyermek átmeneti nevelésbe vétele tekintetében megszűnt, „az ügyirat áttétele Budapest-Zugló Polgármesteri Hivatal Gyámhivatal felé megtörtént.” Az iratok között azonban az átvételt igazoló tértivevény nem található, a kapott tájékoztatás szerint az iratanyag a hatósághoz nem érkezett meg.
A zuglói gyámhivatalnál az ez évben keletkezett iratokat rendelkezésemre bocsájtotta, mely szerint a pénzügyi osztály 2010. március 22-én tájékoztatta a gyámhivatalt arról, hogy a panaszos díjfizetési hátralékát behajtásra átadták az adóügyi osztálynak.
A mátészalkai gyámhivatal 1718-1/2010. számú, 2010. szeptember 16-án kelt végzésével felkérte a zuglói társhatóságot a panaszosnál történő környezettanulmány készítésére. A végzést a zuglói gyámhivatal 2010. szeptember 20-án iktatta. A belföldi jogsegélykérelmet az indokolta, hogy a panaszos lánya és az újszülött apja házasságkötés engedélyezése tárgyában kérelmet nyújtott be és házasságkötésüket követően a panaszos háztartásában kívánnak élni. A végzés szerint a jövendő férj lakóhelye a panaszos budapesti címével megegyező. A panaszos szeptember 24-én idézés nélkül megjelent a zuglói gyámhivatalban, a fiatalok házasságkötési szándékát elmondta, a jövendő férj jövedelemigazolását átadta. A tértivevény tanúsága szerint a környezettanulmányt és a jövedelemigazolást a mátészalkai gyámhivatal október 8-án átvette.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Tekintettel arra, hogy az eljáró hatóságok az Obtv. 29. § (1) a/ pontja szerinti közigazgatási feladatot ellátó szervnek minősülnek, így eljárásuk vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján egyértelműen ombudsmani hatáskörbe tartozik.
Az Obtv. 29. §-a csak a hatóság fogalmát tartalmazza, a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket. (Lásd az OBH 6501/2001. számú jelentését)
A Gyvt 95. § (1) bekezdése a megyei és a fővárosi önkormányzatot kötelezi a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatás biztosítására. Az Obtv., és Gyvt. rendelkezései alapján a gyermekvédelmi szakszolgálatot közszolgáltatást végző szerveknek tekintem.

II. Az alkotmányos jogok tekintetében
1. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság töretlen gyakorlata által követett értelmezés szerint a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak a biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság alkotmányos követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. (9/1992. (I. 30.) AB határozat.)
A töretlen ombudsmani gyakorlat szerint a jogbiztonság követelményének, illetve a panaszosok tisztességes eljáráshoz való jogának komoly sérelmét jelenti, ha az ügyükben eljáró hatóság hatáskör hiányában, a jogszabályi felhatalmazáson túllépve jár el, hoz döntést. Legalább ennyire súlyos a visszásság akkor is, ha a hatóság az eljárására vonatkozó jogszabályokat szándékosan és önkényesen, az ügyfél érdekeivel, jogaival ellentétesen értelmezi.
2. Az Alkotmánybíróság szerint az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való jog olyan alkotmányos alapjog, amely mindenkit megillet, akinek jogát, vagy jogos érdekét a bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés érinti. A jogorvoslathoz való jog tárgyát tekintve a bírói, illetőleg a hatósági döntésekre terjed ki. A jogorvoslathoz való jog tartalma az érdemi határozatok tekintetében a más szervhez vagy, magasabb fórumhoz fordulás lehetősége. A jogorvoslathoz való jog törvényben meghatározottak szerint gyakorolható, ezért az egyes eljárásokban eltérő szabályozás lehetséges. Az érintettnek tehát minden olyan esetben, amikor azt az adott jogszabály lehetővé teszi, meg kell adni a lehetőséget arra, hogy az általa sérelmezett döntés ellen jogorvoslattal éljen. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a jogorvoslathoz való jog tényleges érvényesüléséhez a „jogorvoslás” lehetősége is szükséges, vagyis az, hogy a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát. (23/1998. (VI. 9.) AB határozat, 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, 19/1999. (VI. 25.) AB határozat.)
3. Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése deklarálja a gyermek a családja, az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát. A védelem és gondoskodás a magánszférában elsősorban a szülők joga és kötelessége. A családjogi törvény rögzíti, hogy a szülői felügyeletet a kiskorú gyermek érdekeinek megfelelően kell gyakorolni. A gyermek védelme és a róla való gondoskodás nemcsak a család alkotmányos kötelessége, hanem az államé, a társadalomé is Ez a szülői felügyelettel összefüggésben úgy értelmezendő: ha a gyermeknek nincs vagy a szülői kötelességeket nem teljesítő szülője van, akkor helyettük az államnak kell helytállania. Ez ad a jogalkotó államnak lehetőséget a törvényes beavatkozásra, és kötelezi az államot közvetlen helytállásra (tartás) a védelem és gondoskodás feladatára (büntető rendelkezések, állami gondozásba vétel). (995/B/1990. AB határozat)

III. Az ügy érdeme tekintetében
A Ket 22. § (1) bekezdése szerint a hatóság a joghatóságát – ezzel összefüggésben az alkalmazandó jogot –, valamint hatáskörét és illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. A 2. bekezdés rendelkezik arról, hogy hatáskör vagy illetékesség hiányában a hatóság a kérelmet és az ügyben keletkezett iratokat – az ügyfél egyidejű értesítése mellett – haladéktalanul, de legkésőbb a kérelem megérkezésétől, folyamatban levő ügyben a hatáskör és illetékesség hiányának megállapításától számított öt munkanapon belül átteszi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz.
A Vhr. 30. § (3) bekezdése alapján az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek lakóhelyét – a szülőjének lakóhelyével megegyezően – a gyámhivatal állapítja meg. Ha az fontos okból a nevelésbe vett gyermek érdekében áll, lakóhelyeként a gyámhivatal megállapíthatja a tényleges gondozás helye szerinti gyermekotthont vagy (ha a nevelőszülő ehhez hozzájárult) a nevelőszülő lakóhelyét, ennek hiányában a területi gyermekvédelmi szakszolgálat székhelyét.
Minderre figyelemmel a gyermek lakóhelyének megállapítása és az iratok áttétele a vonatkozó jogszabályoknak megfelelt, alapvető joggal összefüggő visszásságot nem keletkeztetett. 
Az iratáttétel idején a Gyer. hatályos szövege szerint, ha a gyámhivatal illetékessége megszűnik, az ügy áttételével egyidejűleg a gyámhivatal értesíti a gondozási díj fizetésére kötelezettet, illetőleg munkáltatóját, hogy a gondozási díjat a megjelölt időponttól kezdve az illetékessé vált gyámhivatal által meghatározott számlára fizesse meg. A hatóság kötelezettsége a jegyző értesítése a célból, hogy a gondozási díj fizetésére kötelezettet törölje a nyilvántartásából. (Gyer. 120. § (3) bek. Hatályos: 2008. december 31-ig)
2009. január 1-jétől a szabályozás annyiban változott, hogy az illetékesség megszűnése után az előzőekben ismertetetteket a kötelezettel és a jegyzővel az áttételről szóló végzésben kell közölni.
A Gyer. 118. § (1) bekezdése alapján a gondozási díjhátralék behajtásáról a kötelezett lakóhelye szerinti jegyzőnek kell gondoskodni és negyedévente tájékoztatnia kell a gyámhivatalt az esetleges hátralékról. A szöveg nyelvtani értelmezése szerint ezen az illetékes, 2008. decemberi iratáttételt követően a mátészalkai gyámhivatal értendő.
A rendelkezésemre álló dokumentumok szerint 2009 februárjában és 2010 márciusában a zuglói pénzügyi osztály az ügyben korábban illetékes zuglói gyámhivatalnak küldte a gondozási díj hátralékról szóló tájékoztatást. A zuglói gyámhivatal a 2009 februárjában átvett értesítést két hónap múlva továbbította a mátészalkai gyámhivatalnak, a 2010. évi tájékoztatás továbbításának nincs nyoma. 
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy a mulasztás visszásságot okozott a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben.
A Gyvt. 154. § (3) bekezdése lehetővé teszi, hogy a gyámhivatal a behajtásra kimutatott gondozási díjhátralékot méltányosságból elengedje, vagy annak megfizetésére halasztást, illetve részletfizetési kedvezményt engedélyezzen.
A határozat, illetve az eljárást megszüntető végzés meghozatalára a panaszos első kérelmének idején 30 nap, a második beadványa benyújtásakor 22 nap volt az irányadó ügyintézési határidő. (Ket. 33. § (1) bek.)
A Ket. 31. § (2) bekezdése szerint a hatóság az eljárást megszüntetheti, ha az ügyfél a kérelmére indult eljárásban a hiánypótlásra való felhívásnak nem tett eleget, és az erre megállapított határidő meghosszabbítását sem kérte, illetve nyilatkozattételének elmaradása megakadályozta a tényállás tisztázását.
A mátészalkai gyámhivatal a panaszos gondozási díj hátraléka elengedéseire való kérelmeivel kapcsolatban az eljárást nem szüntette meg, azokról érdemben sem döntött.
Ezzel összefüggésben megállapítom, hogy a mátészalkai gyámhivatal mulasztása ugyancsak visszásságot okozott a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljárással összefüggésben, egyúttal sértette a jogorvoslathoz fűződő jogot is. 
A Gyvt. 79. § (1) bekezdése alapján a 3 éven felüli gyermekek átmeneti nevelésbe vételét évente kötelező felülvizsgálni. A Gyer. 119. §-a rendelkezik a gondozási díj összegének, valamint a fizetési kötelezettség évenkénti felülvizsgálatáról.
A mátészalkai gyámhivatal 2009-ben sem az átmeneti nevelésbe vétel felülvizsgálata, sem a gondozási díj összege és fizetési kötelezettsége tárgyában nem indított eljárást.
Ebből következően megállapítottam, hogy a nevelésbe vétel felülvizsgálatának elmulasztása visszásságot okozott a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonsággal, valamint a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való jogával összefüggésben. A gondozási díj felülvizsgálata tárgyában elmaradt eljárás pedig sértette a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezáltal a tisztességes eljáráshoz való jogot.
A Vhr. 31. § (3) bekezdése szerint a kiskorú gyermek lakcímbejelentését szülője, illetve törvényes képviselője teljesíti. Az átmeneti nevelésbe vett gyermek törvényes képviselője a gyámja. Az iratanyagban nincs nyoma annak, hogy a gyermeket az apa lakcímére a gyám jelentette be. Az áttételre a mátészalkai gyámhivatal csak a gyermek lakóhelyének megállapítása után lett volna jogosult. Az „áttételről” rendelkező, 178/16/2010. számú, 2010. szeptember 13-án kelt „végzésen” a hatóság bélyegzőlenyomata nem látható. A Ket. előírása szerint a kiadmányozó aláírása és a hatóság bélyegzőlenyomata a döntés kötelező tartalmi eleme. A végzés megküldését, annak átvételét tértivevény nem igazolja. Ebből következően a mátészalkai gyámhivatal vezetőjének 2010. október 12-én kelt tájékoztatása, mi szerint „az ügyirat áttétele Budapest-Zugló Polgármesteri Hivatal Gyámhivatal felé megtörtént”, a valóságnak nem felel meg.
Az Obtv. 18. § (2) bekezdése szerint az országgyűlési biztos bármely hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését, illetőleg, ha ez nem lehetséges róluk másolat készítését kérheti. Az ombudsmani megkeresésre a hatóság vezetője köteles a tényeknek megfelelő felvilágosítást adni. 
Mindebből következően a mátészalkai gyámhivatal vezetőjének megkeresésemre adott valótlan válasza súlyos visszásságot okoz a jogállamiság elvével és az abból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben.
A gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességérő 331/2006. (XII. 23.) Kormányrendelet 9. § h) pontja szerint a 16. életévét betöltött gyermek házasságkötésének engedélyezéséről a városi gyámhivatal dönt. A 22. § (8) bekezdése alapján a tizenhatodik életévét betöltött gyermek házasságkötéséhez az előzetes engedélyt bármelyik házasulandó fél lakóhelye szerinti városi gyámhivatal megadhatja, azonban az erről szóló határozatot a másik városi gyámhivatallal közölni kell. A rendelkezésemre álló adatok szerint a kérelem benyújtásakor az engedélyt kérők egyikének sem volt lakóhelye Mátészalkán.
Erre tekintettel a hatáskör hiányában megindított eljárás ugyancsak súlyos visszásságot okozott a jogállamiság elvéből és az abból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben.
A házasságkötés engedélyezése tárgyában még folyamatban lévő eljárás vizsgálatára azonban nincs jogi lehetőségem. A rendelkezésemre álló iratok alapján a panaszos a gyermek átmeneti nevelésbe vételének megszüntetése tárgyában nem nyújtott be kérelmet, e tekintetben a gyámhivatalt mulasztás nem terheli. A gyermekvédelmi intézmény a gyermek eltűnéseikor a felkutatás érdekében jogszabályi kötelezettségének eleget téve a rendőrséget megkereste. (NM rendelet 86. § (2) bek) A gyermek személyes szabadságának korlátozására a Gyvt. 81/A. és 81/B. §-ainak felhatalmazása alapján a speciális gyermekotthonokban van lehetőség, a nyitott gyermekotthonokban a gyermek személyes szabadsága nem korlátozható.
Az, hogy a panaszos gyermeke igényelt-e speciális ellátást, valamint a gyermekotthonban való visszakerülései alkalmával az intézményben való „megtartásához”, a beilleszkedéshez kapott-e segítséget olyan szakmai, módszertani kérdés, amelynek vizsgálatára hatásköröm nem terjed ki, így a jelentésem a gyermekvédelmi szakszolgálat esetleges szakmai mulasztásából eredő alapjogi megállapításokat nem tartalmaz. 

Intézkedéseim
1. Az Obtv. 20. § (1) bekezdésben foglaltak alapján felkérem a Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala vezetőjét a mátészalkai gyámhivatal eljárásának vizsgálatára, a szükségesnek tartott intézkedések megtételére.
2. Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján a Budapest-Zugló Polgármesteri Gyámhivatal vezetőjénél kezdeményezem, hogy a jövőben illetékessége megszűnésekor a Gyer. 120 § (3) bekezdésében foglalt értesítési kötelezettségének tegyen eleget.

Budapest, 2010. október 29.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
18. § (2) Az országgyűlési biztos bármely hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését, illetőleg, ha ez nem lehetséges róluk másolat készítését kérheti.

A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.)
79. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel fennállásának szükségességét a gyám, a hivatásos gyám, a nevelőszülő vagy intézmény, valamint a vér szerinti családot gondozó gyermekjóléti szolgálat és a területi gyermekvédelmi szakszolgálat tájékoztatása, illetve javaslata, továbbá, ha szükséges a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleménye alapján évente - a három éven aluli gyermek esetében félévente - felülvizsgálja. A felülvizsgálat eredményeképpen a gyámhivatal dönt az egyéni elhelyezési terv, illetve a gondozási hely fenntartásáról vagy módosításáról, továbbá - a feltételek fennállása esetén - a szülői felügyelet megszüntetése iránti per indításáról vagy, ha ez nem szükséges, a gyermek örökbefogadhatónak nyilvánításáról, vagy az átmeneti nevelés megszüntetéséről.
(7) A gyámhivatal a nevelési felügyeletet szükség szerint, de legalább havonta felülvizsgálja a megyei, fővárosi szakértői bizottság véleménye alapján.
81/A. § (1) Ha az ideiglenes hatállyal elhelyezett, átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek egészségi vagy pszichés állapota következtében saját vagy mások életét, egészségét közvetlenül veszélyeztető magatartást tanúsít és ez csak teljes körű ellátásának azonnali, zárt körülmények közötti felügyeletével hárítható el, a speciális gyermekotthon vezetője a gyermeket személyes szabadságában korlátozhatja.
(2) Az (1) bekezdés szerinti korlátozás keretében a gyermek a speciális gyermekotthon területét nem hagyhatja el, illetve köteles a gyermekotthon vezetője által kijelölt helyiségekben tartózkodni. A korlátozás elrendeléséről a speciális gyermekotthon vezetője haladéktalanul, de legkésőbb harminchat órán belül értesíti a gyermekjogi képviselőt, a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottságot, valamint a gyámhivatalt.
(3) A gyámhivatal értesítésével egyidejűleg a speciális gyermekotthon vezetője kezdeményezi a 4. § (3) bekezdésében meghatározott eljárással érintett ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermek, az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek nevelési felügyeletének elrendelését, ha előreláthatólag a személyes szabadság korlátozása negyvennyolc órát meghaladóan szükséges. A gyámhivatali határozat meghozataláig elsősorban a gyermek kivizsgálására, a veszélyeztető magatartás megszüntetésére, illetve a gyors állapotromlás megelőzésére kell törekedni.
81/B. § (1) A gyámhivatal hivatalból vagy kérelemre a) a speciális gyermekotthonban elhelyezett átmeneti vagy tartós nevelésbe vett,  b) a 4. § (3) bekezdésében meghatározott eljárással érintett ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermek, továbbá a 77. § (1) és a 80. § (1)-(2) bekezdésében meghatározott átmeneti vagy tartós nevelésbe vételi eljárással érintett speciális szükségletű gyermek nevelési felügyeletét rendeli el, ha a gyermek egészségi vagy pszichés állapotának zavara következtében olyan magatartást tanúsít, amely - saját vagy mások életére, testi épségére - jelentős veszélyt jelenthet, illetve közvetlen és súlyos veszélyt jelent, feltéve, hogy ez csak zárt körülmények között biztosított teljes körű ellátással, kivizsgálással és terápiával hárítható el.
(2) A nevelési felügyelet időtartama nem haladhatja meg a két hónapot.
(3) A gyámhivatal a nevelési felügyelet céljának elősegítése érdekében elrendelheti, hogy az (1) bekezdésben meghatározott gyermek a) a speciális gyermekotthon meghatározott helyiségeiben tartózkodjék, b) meghatározott ideig hozzátartozóival a kapcsolattartását csak korlátozott módon gyakorolhatja, c) a gyám (hivatásos gyám) egyetértésével meghatározott gyógykezelésnek vagy gyógyító eljárásnak vesse alá magát.
(4) A gyámhivatal a határozathozatal előtt - a gyermek állapotát figyelembe véve - meghallgatja a gyermeket, törvényes képviselőjét, a gyermekjogi képviselőt, a gyámi tanácsadót, a speciális gyermekotthon vezetőjét, valamint beszerzi a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményét. A meghallgatást szükség esetén a gyámhivatal hivatalos helyiségén kívül is meg lehet tartani.
(5) A gyámhivatal a nevelési felügyelet kérdésében a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményétől csak kivételesen indokolt esetben térhet el.
(6) A gyámhivatal a gyermek nevelési felügyeletéről 5 munkanapon belül határoz.
(7) A gyámhivatal a nevelési felügyeletet szükség szerint, de legalább havonta felülvizsgálja a megyei, fővárosi szakértői bizottság véleménye alapján.
95. § (1) A megyei, a fővárosi és - a 94. § (2) bekezdésében meghatározott feladatain túl - a megyei jogú városi önkormányzat az e törvényben foglaltak szerint biztosítja az otthont nyújtó ellátást és az utógondozói ellátást, a megyei, a fővárosi önkormányzat a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatást.
154. § (3) A gyámhivatal a behajtásra kimutatott gondozási díjhátralékot méltányosságból elengedheti, vagy annak megfizetésére halasztást, illetve részletfizetési kedvezményt engedélyezhet. A gondozási díj meg nem fizetése esetén késedelmi pótlék nem állapítható meg.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
1. § (1) A közigazgatási hatóság az eljárása során köteles megtartani és másokkal is megtartatni a jogszabályok rendelkezéseit. Hatáskörét a jogszabályokban előírt célok megvalósítása érdekében, mérlegelési és méltányossági jogkörét a jogalkotó által meghatározott szempontok figyelembevételével és az adott ügy egyedi sajátosságaira tekintettel gyakorolja.
(2) A közigazgatási hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni.
4. § (1) Az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga.
22. § (1) A hatóság a joghatóságát - ezzel összefüggésben az alkalmazandó jogot -, valamint hatáskörét és illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni.
(2) Hatáskör vagy illetékesség hiányában a hatóság a kérelmet és az ügyben keletkezett iratokat – az ügyfél egyidejű értesítése mellett – haladéktalanul, de legkésőbb a kérelem megérkezésétől, folyamatban levő ügyben a hatáskör és illetékesség hiányának megállapításától számított öt munkanapon belül átteszi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz.
29. § (1) A hatósági eljárás az ügyfél kérelmére vagy hivatalból indul meg.
31. § (2) A hatóság az eljárást megszüntetheti, ha az ügyfél a kérelmére indult eljárásban a hiánypótlásra való felhívásnak nem tett eleget, és az erre megállapított határidő meghosszabbítását sem kérte, illetve nyilatkozattételének elmaradása megakadályozta a tényállás tisztázását.
33. § (1) A határozatot, az eljárást megszüntető végzést, valamint a másodfokú döntést hozó hatóságnak az első fokú döntést megsemmisítő és új eljárásra utasító végzését az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított huszonkét munkanapon belül kell meghozni és gondoskodni a döntés közléséről. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg. Ha e törvény valamely eljárási cselekmény teljesítésének határidejéről nem rendelkezik, a hatóság haladéktalanul, de legkésőbb öt munkanapon belül gondoskodik arról, hogy az eljárási cselekményt teljesítse.
(5) Az ügyintézési határidő a kérelemnek az eljárásra hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz történő megérkezése napján, illetve az eljárás hivatalból történő megindításának napján kezdődik. Ezt a szabályt kell alkalmazni azokban az esetekben is, amikor a magyar hatóság eljárásának megindításához szükséges kérelmet nem magyar hatóságnál lehet benyújtani.
72. § (1) A határozatnak - ha jogszabály további követelményt nem állapít meg - tartalmaznia kell
a) az eljáró hatóság megnevezését, az ügy számát és ügyintézőjének nevét,
b) a jogosult vagy kötelezett ügyfél nevét és lakcímét vagy székhelyét, továbbá az ügyfél által a kérelemben megadott, személyazonosítására szolgáló adatot,
f) a döntéshozatal helyét és idejét, a hatáskör gyakorlójának nevét, hivatali beosztását, valamint a döntés kiadmányozójának a nevét, hivatali beosztását, ha az nem azonos a hatáskör gyakorlójával,
g) a döntés kiadmányozójának aláírását és a hatóság bélyegzőlenyomatát.
(2) A végzésnek - ha jogszabály további követelményt nem állapít meg – tartalmaznia kell az (1) bekezdés a), b), c), da), dc)-dg), f) és g) pontjában meghatározott tartalmi elemeket, valamint a döntés részletes indokolását, ezen belül az (1) bekezdés ec), ef) és eg) pontjában meghatározott tartalmi elemeket. 

146/1993. (X. 26.) Korm. rendelet a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvény végrehajtásáról (Vhr.)
30. § (1) A kiskorú gyermek lakóhelyeként - ha a bíróság vagy a gyámhatóság a gyermek lakóhelyéről jogerősen másként nem határoz - a szülő (törvényes képviselő) lakóhelyét kell bejelenteni.
(3) Az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek (a továbbiakban: nevelésbe vett gyermek) lakóhelyét - a szülőjének lakóhelyével megegyezően - a gyámhivatal állapítja meg. A nevelésbe vett gyermek lakóhelyeként - ha az fontos okból érdekében áll - a gyámhivatal megállapíthatja a tényleges gondozás helye szerinti gyermekotthont vagy - ha a nevelőszülő ehhez hozzájárult - a nevelőszülő lakóhelyét, ennek hiányában a területi gyermekvédelmi szakszolgálat székhelyét.
(4) Az ideiglenes hatállyal nevelőszülőnél vagy gyermekotthonban, illetve más bentlakásos intézményben elhelyezett gyermek lakóhelye megegyezik szülőjének (törvényes képviselőjének) lakóhelyével.
31. § (1) A polgár lakcímbejelentési kötelezettségét - a (2)-(5) bekezdések szerinti esetek kivételével - személyesen, illetve törvényes képviselője vagy meghatalmazottja útján teljesítheti.
(2) Ha a bejelentési kötelezettség több együtt költöző hozzátartozót érint, a bejelentést valamennyiükre vonatkozóan az egyik bejelentésre kötelezett is teljesítheti.
(3) A kiskorú gyermek, illetve a cselekvőképességet kizáró gondnokság alá helyezett személy lakcímbejelentését szülője, illetve gondnoka (törvényes képviselője) teljesíti. A 14. életévet betöltött kiskorú gyermek tartózkodási helyét maga is bejelentheti.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
105/A. § (1) A gyámhivatal a gyermek gondozási helyét kérelemre, valamint a nevelésbe vétel évenkénti - a 3 éven aluli gyermek esetében félévenkénti - felülvizsgálata során hivatalból megváltoztathatja. A gyámhivatal a kérelemre indult eljárást felülvizsgálatnak minősítheti.
(2) A gondozási hely megváltoztatását kérheti a gyermek, a szülő, a gyermek gyámja, gondozója, a nevelőszülői hálózat működtetője, valamint kezdeményezheti a gyermekjogi képviselő és a területi gyermekvédelmi szakszolgálat.
(3) A gyámhivatal a gondozási hely megváltoztatásához javaslatot kér a gyermekvédelmi szakszolgálattól azzal, hogy vizsgálata során véleményezze - a Gyvt. 83. §-ának (3)-(4) bekezdése figyelembevételével - a gyermek gondozási helyét is.
(5) Az új gondozási hely meghatározása során a gyámhivatal a 103-105. §-ban foglaltak szerint jár el.
(6) A határozat az átmeneti nevelésbe vett gyermek esetében a 102. §-ban, a tartós nevelésbe vett gyermek esetében a 112. §-ban foglaltakat tartalmazza. A gondozási hely megváltoztatásáról szóló határozatot a gyámhivatal közli a 102. § (4) bekezdésében foglalt szervekkel, személyekkel.
109. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel éves - a 3 éven aluli gyermek esetében féléves - felülvizsgálata során tájékoztatást kér a gyámtól, a gyermekjóléti szolgálattól, a gyermekvédelmi szakszolgálattól, a nevelőszülői hálózat működtetőjétől, illetve a gyermekotthontól, továbbá szükség esetén a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottságtól.
(2) A gyámhivatal a felülvizsgálat során tárgyalást tart, amelyre meghívhatja a szülőt, az ítélőképessége birtokában lévő gyermeket, valamint a gyermek gyámját, gondozóját, nevelőszülőjét, a gyermekjóléti szolgálat, a területi gyermekvédelmi szakszolgálat és a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottság képviselőjét.
(3) A gyámhivatal a gyermekvédelmi szakszolgálat, a gyám és a gyermekjóléti szolgálat javaslata, esetleg a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleménye alapján a) fenntartja vagy megszünteti a gyermek átmeneti nevelését [Gyvt. 79. § (1) bek.],b) dönt az egyéni elhelyezési terv fenntartásáról vagy módosításáról [Gyvt. 83. § (1) bek.], c) megváltoztatja a gyermek gondozási helyét [Gyvt. 83. § (3) bek.],
d) felmenti, vagy elmozdítja a gyámot és új gyámot rendel [Gyvt. 83. § (5) és 85. § (6) bek.], e) a feltételek fennállása esetén a szülői felügyelet megszüntetése iránt pert indít, vagy, ha ez nem szükséges, a gyermek örökbefogadhatónak nyilvánításáról dönt [Gyvt. 79. § (1) bek.].
(4) Az átmeneti nevelésbe vétel fenntartása esetén a határozatban rendelkezik a következő felülvizsgálat határidejéről.
(5) Ha a gyámhivatal illetékessége a gyermek lakóhelyének megváltozása miatt változik meg, erről az újonnan illetékes gyámhivatal értesíti az (1) bekezdésben felsorolt szerveket, valamint személyeket, és indokolt esetben elvégzi a felülvizsgálatot.
115. § (1) Az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek után fizetendő gondozási díj megállapításánál a Csjt.-nek a gyermektartásra vonatkozó, valamint a Gyvt.-nek a gondozási díjra vonatkozó szabályait kell alkalmazni.
(2) A gondozási díj fizetésének kötelezettsége a gyermek 18. életévének betöltése után is fennmarad, ha tanulmányait nappali oktatás munkarendje szerint folytatja, és további gondozása az utógondozói ellátás útján biztosított.
116. § A gondozási díj összegének megállapításánál a fizetésre köteles személy szociális körülményeit is figyelembe kell venni. Méltánylást érdemlő esetben a gondozási díj a kötelezett átlagos havi jövedelmének 15%-ánál alacsonyabb összegben is megállapítható.
117. § (1) A gyámhivatal határozatában megjelöli, hogy a gondozási díjat a kötelezett lakóhelye vagy ennek hiányában tartózkodási helye szerint illetékes önkormányzat számlájára kell befizetni, és határozatát közli a jegyzővel is.
(2) A gondozási díj-befizetéseket és a keletkezett hátralékot, amelyre a Gyvt. 154. §-ának (3) bekezdése alapján késedelmi pótlék nem állapítható meg, a jegyző tartja nyilván. A befizetett összeg 60%-át negyedévente át kell utalni a gyámhivatal által megjelölt gyermekvédelmi szakszolgálat számlájára, fogyatékos vagy pszichiátriai betegek otthonában történt elhelyezés esetén pedig a szociális intézmény részére a negyedévet követő második hónap 15. napjáig.
118. § (1) A gondozási díjhátralék behajtásáról a kötelezett lakóhelye szerinti jegyző gondoskodik. A jegyző negyedévente tájékoztatja a gyámhivatalt az esetleges hátralékról. (2) A jegyző a gondozási díj összegének felülvizsgálatához évente megküldi a gondozási díj fizetésére kötelezett körülményeit tanúsító iratokat (környezettanulmány, jövedelemigazolások). (3) A gondozási díjhátralék elévülés miatt történő törlése a jegyző feladata. (4) A gyámhivatal tartási kötelezettség elmulasztásának vétsége miatt feljelentést tesz az ellen, aki a megállapított gondozási díjfizetési kötelezettségét önhibájából nem teljesíti [Btk. 196. §].
119. § A gondozási díj összegét és a fizetési kötelezettséget a gyámhivatal évente felülvizsgálja. A felülvizsgálathoz a gyámhivatal beszerzi a gondozási díj fizetésére kötelezettnek a 7. számú melléklet szerinti jövedelemnyilatkozatát és a környezettanulmányt.
120. § (3) Ha a gyámhivatal illetékessége megszűnik, az ügy áttételéről szóló végzésben a gyámhivatal közli a) a gondozási díj fizetésére kötelezettel, illetőleg munkáltatójával, hogy a gondozási díjat a megjelölt időponttól kezdve az illetékessé vált gyámhivatal által meghatározott számlára fizesse meg, b) a jegyzővel, hogy a gondozási díj fizetésére kötelezettet nyilvántartásából törölje.
120. § (3) (hatályos 2008. XII. 31-ig) Ha a gyámhivatal illetékessége megszűnik, az ügy áttételével egyidejűleg a gyámhivatal értesíti a) a gondozási díj fizetésére kötelezettet, illetőleg munkáltatóját, hogy a gondozási díjat a megjelölt időponttól kezdve az illetékessé vált gyámhivatal által meghatározott számlára fizesse meg, b) a jegyzőt, hogy a gondozási díj fizetésére kötelezettet nyilvántartásából törölje. 

331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyesz.)
9. § A városi gyámhivatal a szülői felügyeleti joggal, illetve a gyermektartásdíjjal kapcsolatban h) dönt a 16. életévét betöltött gyermek házasságkötésének engedélyezéséről,
21. § (1) Az eljárásra az a gyámhatóság illetékes, amelynek területén a) a gyermek szülői felügyeletet gyakorló szülőjének, gyámjának…a lakóhelye található.
22. § (1) Bármely gyámhatóság - a jogszabályi feltételek fennállása esetén - intézkedik a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezése iránt, és az erről szóló döntését haladéktalanul közli az illetékes gyámhatósággal. b) rendezetlen családi jogállású gyermekre vonatkozóan apai elismerő nyilatkozat felvételére, azzal, hogy annak egy példányával értesíteni kell a gyermek születési helye szerint illetékes anyakönyvvezetőt és a gyermek lakóhelye szerint illetékes önkormányzat jegyzőjét.
(8) Ha a tizenhatodik életévét betöltött gyermek kíván házasságot kötni, az előzetes engedélyt bármelyik házasulandó fél lakóhelye szerinti városi gyámhivatal megadhatja, azonban az erről szóló határozatot a másik városi gyámhivatallal közölni kell.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti és a gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
86. § (1) Ha a gondozott, illetve egyéb okból ellátásra befogadott gyermek engedély nélkül eltávozott a gondozási helyéről vagy oda a számára előírt időpontban nem tért vissza (továbbiakban együtt: eltűnt gyermek), az ellátást nyújtó megkíséreli felkutatni a tartózkodási helyét.
(2) Ha az eltűnt gyermek 14 éven aluli vagy betegsége, fogyatékossága miatt magáról gondoskodni nem tud, haladéktalanul, egyéb esetben 24 órán belül az ellátást nyújtó megkeresi az illetékes rendőri szervet az eltűnt gyermek felkutatása érdekében. Egyúttal közli az eltűnt gyermek személyi adatait, személyleírását, az azonosítására alkalmas jellegzetességeit (pl. sebhely, műtéti heg, tetoválás, anyajegy, beszédhiba, terhesség), az eltűnéskor viselt ruházatát, az eltűnés körülményeit, és a vélt feltalálási helyeket, valamint átadja az azonosításra alkalmas fényképet.
(3) Az ellátást nyújtó értesíti az eltűnt gyermek szülőjét (törvényes képviselőjét), valamint gondozott gyermek esetében a szakszolgálatot is.
(4) Ha az eltűnt gyermeket az ellátást nyújtó megtalálta, vagy ha a gyermek önként visszatért, erről az illetékes rendőri szervet, illetve a szülőt (törvényes képviselőt) haladéktalanul, de legkésőbb 24 órán belül értesíteni kell.
(5) A rendőrség által megtalált gyermek előkerüléséről a szülőt (törvényes képviselőt), valamint gondozott gyermek esetében a szakszolgálatot is értesíteni kell.
(6) Az eltűnt gyermekekről az ellátást nyújtó nyilvántartást vezet, és arról - a hatóság megkeresésére - az adatvédelmi szabályok betartásával adatokat szolgáltat.
(7) A gondozási helyére visszakerült eltűnt gyermekkel a gyámja bevonásával folytatott egyéni beszélgetés keretében fel kell tárni az eltűnése okát és körülményeit, valamint az eltűnés alatt vele történteket, tartózkodási helyét, megélhetése forrásait. A beszélgetés megtörténtét és tartalmának lényegét írásban dokumentálni kell, és a szükséges intézkedéseket meg kell tenni.