Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 5747/2010. számú ügyben
(Kapcsolódó ügyek: AJB-1172/2010, 1978/2010, 2048/2010, 2388/2010, 2712/2010, 3115/2010, 3473/2010, 3864/2010, 3917/2010, 3920/2010, 3953/2010, 4048/2010, 4057/2010, 4122/2010, 4157/2010, 4203/2010, 4206/2010, 4238/2010, 4284/2010, 4302/2010, 4310/2010, 4358/2010, 4370/2010, 4377/2010, 4479/2010, 4696/2010, 4723/2010, 4745/2010, 4990/2010, 5051/2010, 5135/2010, 5136/2010, 5301/2010, 5445/2010, 5512/2010, 5628/2010, 5633/2010, 5663/2010, 5747/2010, 6347/2010, 6527/2010, 6877/2010, 6996/2010, 7246/2010, 1011/2011, 1123/2011, 3204/2011))

Előadók: dr. Bene Beáta
dr. Berkes Lilla
dr. Kristó Annamária
dr. Lápossy Attila
Az eljárás megindítása
Hivatalomhoz 2010-től mintegy félszáz panaszos fordult, akik azt sérelmezték, hogy a földhivatal az évtizedekkel ezelőtt létesített elektromos vezetékekre tekintettel az ingatlanjaikra vezetékjogot jegyzett be.
Tekintettel arra, hogy a panaszban foglaltakkal kapcsolatban a jogállamiság elvének, a jogbiztonság követelményének sérelme, valamint a jogorvoslathoz és a tulajdonhoz való joggal összefüggő visszásság gyanúja merült fel, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján átfogó vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat eredményes lefolytatása érdekében az Obtv. 18. § (2) és (11) bekezdése alapján Budapest 3. sz. Körzeti Földhivatal, illetve a Békés, a Hajdú-Bihar, a Komárom-Esztergom, a Pest és a Zala Megyei Földhivatal, valamint a Fővárosi Földhivatal vezetőitől, továbbá Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal főigazgatójától kértem tájékoztatást. A beérkezett válaszok alapján jogi álláspontjukkal összefüggésben a vidékfejlesztési, illetve a nemzetgazdasági miniszterektől is tájékoztatást kértem, valamint megkereséssel fordultam a Magyar Ingatlanközvetítők és Értékbecslők Szakmai Szervezetének elnökéhez és a Magyar Bankszövetség főtitkárához.

Érintett alkotmányos jogok
–	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye és a tisztességes eljáráshoz való jog: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” [Alkotmány 2. § (1) bekezdés];
–	a tulajdonhoz való jog „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.” [Alkotmány 8. § (1) bekezdés];
–	a jogorvoslathoz való jog: „A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.” [Alkotmány 57. § (5) bekezdés].

Az alkalmazott jogszabályok
1.	A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.);
2.	Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (Inytv.);
3.	A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.);
4.	A villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (Vet.);
5.	A villamosenergia-ipari építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokról szóló 382/2007. (XII. 23.) Kormányrendelet (Korm.rend.);
6.	Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény végrehajtásáról szóló 109/1999. (XII 29.) FVM rendelet (Iny. Vhr.);
7.	A villamosmű biztonsági övezetéről szóló 122/2004. (X. 15.) GKM rendelet (GKM rendelet);
8.	Az állami alapadatok felhasználásával végzett sajátos célú földmérési és térképészeti tevékenységről szóló 46/2010. (IV. 27.) FVM rendelet (FVM rendelet).

A megállapított tényállás
I. Az egyedi ügyekben
1. Az AJB-1978/2010. sz. ügy panaszosa előadta, hogy a korábban mezőgazdasági termelőszövetkezet használatában lévő ingatlanból 1995-ben szerzett tulajdonjogot, amelyre 2009-ben az engedélyes javára a ráckevei földhivatal vezetékjogot jegyzett be, mivel azon a jogosult 1985-ben közcélú elektromos vezetékhálózatot létesített.
2. Az AJB-2048/2010. sz. ügy panaszosa sérelmezte, hogy a vezetékjog bejegyzéséről a földhivatal határozatából értesült. A panaszos ingatlanán a Ráckeve-Délegyháza 20 kV-os hálózat halad át, a vezetékjog bejegyzéséhez földmérő készített változási vázrajzot, amelyet a ráckevei földhivatal záradékolt 2009 májusában. 
A Budapesti Mérésügyi és Műszaki Biztonsági Hatóság (a továbbiakban MMBH) 2009. november 4-én jogerőre emelkedett határozata megállapította, hogy az engedélyes által benyújtott dokumentumok szerint a vezetékjog fennáll és az 1986-ban keletkezett. E határozat tartalmazza, hogy: „A benyújtott változási vázrajzot és területkimutatást záradékkal és hivatali bélyegző lenyomattal láttam el.” A hatóság határozatában felkéri az ingatlanügyi hatóságot, hogy a vezetékjogot az engedélyes javára az ingatlan-nyilvántartása jegyezze be. A határozat ellen fellebbezési lehetőséget 739.300,- Ft díj megfizetése ellenében biztosítja. A határozat ezt követően a nyomvonalat érintő helyrajzi számokat rögzíti településenként, majd az értesítési záradék szerint a határozatot megkapták az érintett települések polgármesteri hivatalai. Ezt követően MMBH jogerős határozatát megküldte a földhivatalnak a bejegyzés érdekében az alábbi szövegezéssel: „A vezetékjog bejegyzési kérelem több ingatlant érint. Azzal a kéréssel fordulunk T. Körzeti Földhivatalhoz, hogy amennyiben bármelyik helyrajzi szám vonatkozásában a bejegyzés akadályba ütközik, kérjük azt külön ügyként kezelni, és a többi helyrajzi szám vonatkozásában a bejegyzést lefolytatni szíveskedjenek, illetve hozzájárulunk és kérjük a kérelem részteljesítéssel történő elbírálását. Amennyiben a dokumentumban hiányosság, pontatlanság van, kérjük az engedélyest megkeresni.”
A földhivatal a benyújtott iratok alapján a panaszos ingatlanának az MMBH határozatában megállapított mértékére bejegyezte a vezetékjogot, hivatkozva a MMBH határozatára, (a területkimutatásrara és a vázrajzra) és a változási vázrajzra. Döntésében feltüntette a nyomvonal keletkezési évét, az igazgatási szolgáltatási díj megfizetőjét, valamint azt, hogy a határozathozatal 90 napon belül történt. Ezt követően a fellebbezésről adott tájékoztatást.
3. Az AJB-2388/2010. számú ügy panaszosa sérelmezte, hogy az eljáró hatóságok a közös tulajdonban álló ingatlantulajdonosait nem értesítették. A változási vázrajzot az engedélyes által megbízott földmérő készítette, majd azt a Szarvasi Körzeti Földhivatal záradékolta. A Debreceni MMBH 2010. január 5-én jogerőre emelkedett határozatában megállapította, hogy a Szarvas-Gyomaendrőd 22kV-os távvezetékkel kapcsolatosan a vezetékjog fennáll és az 1960-ban keletkezett. A határozattal szemben a jogorvoslatot 1.160.985,- Ft megfizetése ellenében tette lehetővé. A földhivatal a panaszos és tulajdonostársainak közös tulajdonú ingatlanára a 2010 februárjában vezetékjogot jegyzett be egyszerűsített határozatával.
4. Az AJB-2712/2010. sz. ügy budapesti lakosú panaszosa sérelmezte, hogy a különböző településeken a családja tulajdonában álló egyes ingatlanok vezetékjoggal való megterhelését, illetve a hatósági döntések hirdetmény útján való közlését. A panaszos nagykőrösi ingatlanával kapcsolatosan a Nagykőrösi Földhivatal, a kosdi ingatlana ügyében a Váci Földhivatal hozott vezetékjogot bejegyző határozatot. A Nagykőrösi Földhivatal az MMBH 2010. április 16-án jogerőssé vált határozata alapján bejegyezte a vezetékjogot.
A panaszos kosdi ingatlana ügyében a körzeti földhivatalhoz benyújtott kérelmét a hatóság a vezetékjog jogosulthoz a MAVÍR Zrt.-hez továbbította, aki válaszában kifejtette, hogy a vezetékjog bejegyzése alapjául szolgáló vezeték 1972-ben létesült. Az akkor érvényes jogszabályok nem tették kötelezővé a vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba való bejegyeztetését, azt 2007-től írják elő jogszabályok, amelyek rendezni kívánják a szolgalmi terhelések jogi helyzetét, ami csupán adminisztrációs legalizációt jelent, hiszen az 1997. és 1998. év során megszerzett tulajdonrészen már régóta jogszerűen állt. Felhívta a panaszos figyelmét, hogy „amennyiben kívánja, nagyon szívesen elküldjük a fentebb hivatkozott vezetékjogi engedély másolatát, amiből egyébként az is kiderül, hogy annak idején a kosdi Tanács (mint az Önkormányzat jogelődje) kifüggesztés útján hirdette ki a határozatát. Az engedély pedig értelemszerűen csak fellebbezés hiányában válhatott jogerőssé”.
5. Az AJB-3115/2010 sz. ügyben a Debreceni Körzeti Földhivatal a Debrecen-Ipari-Derecske-Berettyóújfalu 22 kV-os távvezeték és leágazásai, 0220. sz. főrendező megnevezésű közcélú villamos elosztóhálózat miatt a panaszos ingatlanjának nevesített hányadára jegyzett be vezetékjogot. Majd a Szepesi 22 kV távvezeték és leágazásai miatt ismételten vezetékjoggal terhelte meg a földhivatal az ingatlant. A Debreceni Körzeti Földhivatal változási vázrajzot záradékolta, a vázrajz tartalmazza, hogy az megfelel az érvényben lévő F” Szabályzat tartalmi és pontossági előírásainak. A változási vázrajz szerint a vezetékjog épületeken is áthúzódik. A rendelkezésemre bocsátott tulajdoni lap másolat III. részének 7. pontja jelzálog bejegyzést, 8. pontja a magyar állam javára elidegenítési és terhelési tilalmat tartalmaz, ezt követő 9. pontja vezetékjog bejegyzését az LE 5494(55000)/09. sz. határozat alapján, majd a 10. pontja ismét vezetékjog bejegyzést tartalmaz az LE-501(5550)/10. számú határozat alapján.
6. Az AJB-3473/2010. sz. ügy panaszosa azért fordult hozzám, mert állítása szerint Mányban lévő ingatlanán az E.ON Zrt. vezetékjogot kíván bejegyeztetni. A Fejér Megyei Földhivatal 2011 januárjában kelt válaszában arról tájékoztatott, hogy a panaszos ingatlanára válaszának megadásáig vezetékjog bejegyzési kérelem nem érkezett a földhivatalhoz.
7. Az AJB-3864/2010. sz. ügy panaszosa azt sérelmezte, hogy ürömi ingatlanára a körzeti földhivatal az ELMŰ javára vezetékjogot széljegyzett, amelyről úgy szerzett tudomást, hogy hitel felvétellel kapcsolatos ügyintézés miatt ki kellett kérnie a tulajdoni lapot. A hiányos beadványra tekintettel a panaszost hiánypótlásra hívtam fel. Válaszában arról számolt be, hogy a telkén lévő transzformátort ugyan leszerelték, de a vezetékjog törlése nem történt meg, ezért az ügyben keletkezett dokumentumokat még nem tudja csatolni. Az MMBH egy eljárásban több települést érintően, 138 ingatlant terhelt meg, és hirdetményi úton a jogorvoslat lehetőségét 297.475,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte, mely befizetését a fellebbezés benyújtásával egyidejűleg igazolni kell.
8. Az AJB-3917/2010. és az AJB-4745/2010. sz. ügyek panaszosai ingatlanát ugyanazon a Dume-Érd-Rózs-Diósd-Albf 120 kV-os vezeték érinti, amelynek biztonsági övezete a vázrajz szerint lakóépületekre is kiterjed. Az első ügy tulajdonosa a Diósd belterületén lévő ingatlant 2009-ben örökölte, majd az Érdi Körzeti Földhivatal vezetékjog bejegyző határozatából értesült annak megterheléséről. Az oszlop és annak biztonsági területére bejegyzett vezetékjog az egész ingatlant lefedi, korlátozva annak használatát, oda pl. a terület közművesítettsége ellenére sem építhető lakóház, ezért ingatlana teljesen elértéktelenedett. A földhivatal az MMBH 2009. december 14-én jogerőssé vált határozata alapján jegyzete be a vezetékjogot, a bejegyző határozat ugyan hivatkozik a bejegyzés alapját szolgáló iratokra, de térképet nem tartalmaz. Az AJB 4745/2010. sz. ügy panaszosa a vezetékjogot bejegyző földhivatali határozat ellen panaszt nyújtott be, amelyet a földhivatal válaszadás nélkül fellebbezésnek tekintett, és a hiánypótlásra felhívó, illeték megfizetésére szóló végzésben adott határidő eredménytelen letelte után, a megyei földhivatal a fellebbezési díj megfizetése hiányában megszüntette a másodfokú eljárást. A fenti két ügyben a budapesti MMBH a záradékolt vázrajz és területkimutatás, valamint a nyomvonalrajz alapján megállapította a vezetékjog fennállását és 1994-ben való létesítését, a határozat ellen a fellebbezést 397.575,- Ft megfizetése ellenében biztosította.
9. Az AJB-3920/2010. és az AJB-4057/2010. sz. ügyek panaszosai ingatlanát az Érd-Bibic 20kV távvezeték érinti. Az első ügy panaszosa kifejtette, hogy a vezetéket Tárnokon 1995-ben létesítették, mind a tartóoszlop és a felsővezetéke is közterületen van. A településükön több ház az utca mezsgyéjére épült, így a vezetékjog a házakat érinti. Véleménye szerint a szükséges karbantartási munkákat a közterületről meg lehet oldani, mintahogyan onnan építették meg a vezetéket is, továbbá szerinte a bejegyzés az ingatlan értékcsökkenésével jár és befolyásolja a banki kölcsönök felvételét. Az AJB-4057/2010. sz. ügy panaszosa ingatlanát 2009-ben vásárolta, annak tudatában, hogy a telek mellett elektromos elosztó oszlop található. A földhivatal a vezetékjogot 2010-ben jegyezte be az ELMŰ Hálózati Kft. javára. 
Az első ügy panaszosa megosztotta tapasztalatait, amelyeket a vezetékjog bejegyzésével kapcsolatos hatósági eljárások felgöngyölítése érdekében folytatott. A földhivatalnál személyes érdeklődött a bejegyzés alapjáról, ahol egy általános írásbeli tájékoztatót kapott a vezetékjog utólagos bejegyeztetéséről és a hatóság munkatársa felhívta a figyelmét a fellebbezés esélytelenségére, mert szerinte „azt úgyis elutasítják”.
Majd a panaszos kikérte az MMBH-nál lévő iratokat, illetve a határozat helyi önkormányzatnál való kihirdetése után érdeklődött a polgármesteri hivatalnál, itt a hivatal nem tudta megmondani, hogy az ingatlanra vonatkozóan tettek-e ki hirdetményt. Véleménye szerint a hirdetményi kézbesítés miatt nem szerezhetett tudomást az ingatlanával összefüggésben folytatott eljárásról és ezért nem tudott élni az MMBH határozatával szemben fellebbezési jogával sem. 
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint az engedélyes 2009. május 25-én kelt levelében nyilatkozott az Érd-Bibic 20 kV-os vezetékrendszer 1995-beni létesüléséről és annak közcélú üzemeléséről, valamint az alábbiról „A mellékelt rajzon szerepel annak 1995. évi készítési dátuma, […]. A hálózat vonatkozó nyomvonal-szakasza megegyezik a bizonyítékul szolgáló hálózatrész nyomvonalával, amelynek fénymásolata az eredetivel (mely az ELMŰ-ÉMÁSZ Hálózati Szolgáltató Kft. irattárában található) azonos.” Az engedélyes 2009. június 25-én kelt levelében kérelmet nyújtott be a vezetékjog fennállását megállapító ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésre alkalmas határozat kiadása érdekében. A Budapesti MMBH az eljárás megindításáról szóló értesítés hirdetményi közzétételéről nem küldött iratokat. 
A budapesti MMBH 2009. december 7-én kelt határozata 917 ingatlan tekintetében megállapította, hogy a vezetékjog 1995-ben keletkezett, a területkimutatás szerint a konkrét ingatlant OTR állomás és OK biztonsági övezete miatt vezetékjog 14 m2-ben terheli. A határozat ellen 790.400,- Ft megfizetése mellett fellebbezhettek. A hatóság a határozatot hirdetmény formájában közzé tette a Sóskúti, Tárnoki és az Érdi Polgármesteri Hivataloknál, a hivatalok az MMBH-t tájékoztatták a kifüggesztésről időtartamáról és arról, hogy a kifüggesztés ideje alatt a lakosság részéről észrevétel nem érkezett. Tárnokon megjelent hirdetmény szövege: „A Magyar Kereskedelmi és Engedélyezési Hivatal fenti hivatkozási számon, az (7445) Érd-Bibic 20kV-os vezeték létesítése tárgyában hozott vezetékjogi határozat a Polgármesteri Hivatal Műszaki Irodáján megtekinthető.” A kifüggesztés időtartama: 2009. 12. 17. – 2010. 01. 04. Az MMBH jogerős határozatát megküldte a földhivatalnak a bejegyzés érdekében, az AJB-2048/2010. számú ügyben már ismertetett szövegezéssel.
10. Az AJB-3953/2010. sz. ügy panaszosának két ingatlanát érintette vezetékjog bejegyzés. Az előző eljárásokhoz hasonlóan a panaszos ingatlanaira a budapesti MMBH 2010. február 10-én jogerőssé vált határozatában 692 db ingatlanon áthaladó Budaörs-Kecskehegy 20 kV-os vezeték nyomvonalára tekintettel megállapította a vezetékjog fennállását és annak 1985-ben való keletkezesét. A határozat ellen a fellebbezés a felek által 989.625,- Ft megfizetése mellett vált volna lehetségessé.
11. Az AJB-4048/2010. sz. ügy panaszosai előadták, hogy ingatlanuk megvásárlását megelőzően, 1984-ben a tulajdoni lap szerint az ingatlan kisebb része fölött elektromos vezeték haladt át és az ingatlannak erre a részére építési tilalom volt bejegyezve. A helyszínen azonban ilyen vezeték nem volt, mivel azt korábban átalakították, ezért az előző tulajdonos az ingatlant terhelő bejegyzések törlését kérte és így tehermentes ingatlant vásároltak. A panaszosok sérelmezik, hogy a bejegyzés alapjául szolgáló iratokról nem tájékoztatták őket, illetve kifejtették a jogszabályban elrendelt korlátozások átlagember általi értelmezhetetlenségét.
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint az engedélyes a bejegyzésre alkalmas határozat kiadása érdekében nyilatkozott a Diósd-Aradi és az Érd-Diósd 20 kV-os vezetékrendszer 1981-beni létesüléséről és annak közcélú üzemeléséről és arról, hogy „A mellékelt rajzon szerepel annak 1981. évi készítési dátuma, […]. A hálózat vonatkozó nyomvonal-szakasza megegyezik a bizonyítékul szolgáló hálózatrész nyomvonalával, amelynek fénymásolata az eredetivel (mely az ELMŰ-ÉMÁSZ Hálózati Szolgáltató Kft. irattárában található) azonos.” A Budapesti MMBH az eljárás megindításáról szóló értesítésről nem küldött iratokat. A hatóság 2009. szeptember 15-én kelt határozata 891 ingatlan tekintetében megállapította, hogy a vezetékjog 1981-ben keletkezett, az egyedi ügy ingatlanát a területkimutatás szerint a vezeték és biztonsági övezete, valamint OTR állomás és OK biztonsági övezete miatt a vezetékjog 81 m2-ben terheli. A változási tanúsága szerint a védőövezet lakóházakon is átnyúlik. A határozat ellen 502.800,- Ft megfizetése mellett nyílt lehetőség fellebbezésre.
A vezetékjog fennállását megállapító határozatot hirdetmény formájában kifüggesztette a Diósdi és az Érdi Polgármesteri Hivatal, majd az MMBH-t tájékoztatták a kifüggesztésről időtartamáról és arról, hogy a lakosság részéről észrevétel nem érkezett. Ezt követően az MMBH a jogerős határozat megküldésével az AJB 2048/2010. számú ügynél ismertetett kísérőlevéllel kérte a földhivataltól a bejegyzést. Az Érdi Körzeti Földhivatal bejegyző határozatában az egyedi ingatlanra 22 m2-nyi területére jegyzett be vezetékjogot. 
12. Az AJB-4122/2010. sz. ügy panaszosa a belterületi ingatlanát terhelő első fokú földhivatali döntés ellen fellebbezést nyújtott be. A Pest Megyei Földhivatal fellebbezési kérelmét az Inytv. és a Vet. rendelkezéseire tekintettel elutasította, ugyanakkor kifejtette, hogy a „területkimutatás alapján megállapítható, hogy a Dunaharaszti belterület 2130 hrsz. ingatlan vonatkozásában 40 m2 nagyságú terület igénybevétele vált szükségessé a vezeték és a biztonsági övezet létesítésére. A vezetékjog az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzése abban az esetben is jogszabályi kötelezettség, amennyiben a vezetéknek csak a biztonsági övezete érinti az adott ingatlant.” A Budapest MMBH 2010. február 15-én jogerőssé vált határozatában 786 ingatlanra nézve állapította meg a Soroksári alállomás Dunaharaszti-Dugattyú 20 kV-os vezetéknyomvonalával kapcsolatosan, hogy a vezetékjog fennáll és az 1994-ben keletkezett, fellebbezésre 675.600,- Ft megfizetése ellenében nyílt volna lehetőség.
13. Az AJB-4157/2010. sz. ügy panaszosa előadta, hogy két szigetszentmiklósi belterületi ingatlanát az ELMŰ javára vezetékjoggal terhelte meg a ráckevei Körzeti Földhivatal. A 3023 m2 területű ingatlanra 2389 m2, míg a 2696 m2 területű ingatlanra 1993 m2 vezetékjogot jegyeztek be, amely az ingatlanok rendeltetését teljesen ellehetetlenítette, azokat értéktelenné tette. A földhivatal az 1964-ben létesített vezetékre tekintettel a vezetékjogot a VMB-90/2009. számú MMBH határozata alapján jegyezte be. A Pest Megyei Földhivatal a másodfokú eljárást megszüntette a fellebbezési illeték lerovásának az elmulasztása miatt. Tekintettel arra, hogy a panaszos vitatta a vezeték nyomvonalát és a vezeték jog terjedelmét, az ingatlanügyi hatóság arról tájékoztatta a panaszost, hogy a vezetékjog törléséhez az ELMŰ Hálózati Elosztó Kft-nek az Inytv.-ben meghatározott formai követelményeknek megfelelő törlési engedélye szükséges. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően, 870 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 624.938,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte.
14. Az AJB 4203/2010. sz. ügyben a Szentendrei Körzeti Földhivatal az ELMŰ javára a közterületen lévő, 1985-ben létesült 20 kV-os vezeték tekintetében annak biztonsági övezetének biztosítására 87 m2 terjedelmű vezetékjogot jegyzett be a Budapesti MMBH határozata alapján. A panaszos csatolta azt az 1982-ben kelt határozatot is, amelyben kötelezték az ingatlantulajdonosokat a közműfejlesztési hozzájárulás megfizetésére. Az MMBH hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 1100 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 860.800,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
15. Az AJB-4206/2010. sz. ügyben egy utca ingatlantulajdonosai sérelmezték, hogy lakó ingatlanjaikra az EON-Tiszántúli Áramszolgáltató Zrt. javára, még 1968-ban a közterületen létesített 22 kV-os távvezeték okán vezetékjogot jegyeztek be. A területkimutatás és változási vázrajz tanúsága szerint az ingatlanokat, a lakóépületeket is beleértve a vezeték biztonsági övezete érinti úgy, hogy a területkimutatásban a magántulajdonú egyes ingatlanokat érintően a nyomvonal hossza „0,00” és csak a szélessége lett méterben kifejezve, az adott ingatlant érintő területe pedig „ha.m2”-ben lett megadva. Sérelmezték azt is, hogy sem a megépítéskori, sem pedig a jelen eljárásba – mint érintett ügyfeleket – nem vonták be őket, mi több tudomásuk sem volt arról, hogy hirdetményi úton közölték velük az MMBH határozatát, amely ellen 109.700-Ft-os illeték előzetes megfizetése esetén élhettek volna jogorvoslattal. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 157 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 109.700,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte.
16. Az AJB-4238/2010. sz. ügy alapját képező vezeték a Miskolci MMBH határozata szerint a Detk-Eger-Füzesabony-Mezőkövesd-Bükkábrány-Dam 120 kV-os hálózat, amellyel kapcsolatosan a hatóság az ÉMÁSZ Hálózati Kft javára a vezetékjog fennállását megállapította és azt 1967-re kelteztette. A hatóság a fellebbezést 2.728.688,- Ft megfizetéséhez kötötte. Ugyanarra az ingatlanra vonatkozóan a hatóság a Lőri-Gyön-Detk 120 kv-os vezeték kapcsán ismételten a vezetékjog fennállását állapította meg az ÉMÁSZ Hálózati Kft javára, amely 1993-ban keletkezett. A fellebbezési díjat 525.938,- Ft-ban határozta meg. A földhivataltól kapott iratok tanúsága szerint az ingatlant további vezetékjog terheli, amelynek jogosultja a MAVÍR Zrt. A Miskolci MMBH határoztában a régi villamos-energiáról szóló 2001. évi CX. törvény 69. §-a alapján 2006-ban engedélyezte a Mátrai Erőmű 6,7 blokk –Detk 120 kv-os távvezetékre nézve a vezetékjogot.
17. Az AJB-4284/2010. sz. ügy panaszosa a váci Körzeti Földhivatal határozatából értesült az ingatlanára bejegyzett vezetékjogról, amelyben az 1996-ban épült és a közterületen elhelyezett 20 kV-os vezetékre tekintettel az ELMŰ Hálózati Elosztó Kft. javára ingatlanát 33 m2 terjedelemben vezetékjogot jegyzett be. Fellebbezését a másodfokú ingatlanügyi hatóság elutasította. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 450 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 489.238,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
18. Az AJB-4302/2010. sz. ügy panaszosa a vezetékjog bejegyzéséről a Dunakeszi Földhivatal határozatából értesült. A Budapesti MMBH a 2010. február 4-én jogerőssé vált határozatában 334 ingatlant érintő Sződ-Dunakeszi alállomás2. 20kV-os vezetékrendszer nyomvonalával kapcsolatosan megállapította, hogy a vezetékjog fennáll és az 1998-ban keletkezett. A fellebbezés lehetőségét 825.325,- Ft megfizetése ellenében biztosította. A határozathoz csatolt vázrajz alapján a nyomvonal biztonsági övezetében lakóházak találhatóak.
19. Az AJB-4310/2010. sz. ügy panaszosa a Budakörnyéki Földhivatal bejegyző határozatából értesült arról, hogy az MMBH jogerős határozata alapján az ELMŰ Hálózati Kft. javára 47 m2 területre vezetékjogot jegyeztek be ingatlanára. A határozatban nincs megjelölve, milyen vezetékre. Az MMBH határozatából kitűnik, hogy a vezeték közcélú és 1993-ban keletkezett. A vezeték teljes mértékben közterületen van, a területkimutatás számításának alapja hiányos. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 1.098 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 1.167.450,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
20. Az AJB-4358/2010. sz. ügy panaszosa a földhivatal határozatából értesült az ingatlanát terhelő vezetékjogról. A bejegyzés a Budapesti MMBH 2010. február 15-én jogerőssé vált határozata alapján történt, a Rákoskeresztúri alállomás 3. 20 kV-os vezetékrendszeren fennálló 1993-ban keletkezett vezetékjog miatt. E hatóság döntése ellen fellebbezésre 677.550,- Ft megfizetése mellett lett volna lehetőség. A határozat egyszerre 980 ingatlanra terjedt ki Pécelen és Budapest XVII. kerületében.
21. Az AJB-4370/2010. sz. ügyben a szigetszentmiklósi panaszosok a körzeti földhivatal 2010. májusi határozatából értesültek a belterületi ingatlanukra 143 m2-re bejegyzett vezetékjogról. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 870 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 624.938,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. Ugyanez a földhivatal újabb határozatában, 2010 júniusában ugyanarra a helyrajzi számú 601 m2 nagyságú ingatlanra 1 m2, azaz egy m2 területre vezetékjogot jegyzett be, az MMBH másik határozata alapján ugyancsak az ELMŰ Hálózati Kft. javára. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 641 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 462.888,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
22. Az AJB-4377/2010. sz. ügy panaszosa a körzeti földhivatal határozatából értesült arról, hogy 1592 m2 nagyságú rét és szántó megjelölésű ingatlanát az MMBH jogerős határozata alapján az 1977-ben épült vezetékre tekintettel 266 m2 területre vezetékjogot jegyzett be. A panaszos a bejegyző határozat ellen fellebbezéssel élt, azonban anyagi okok miatt az illetéket nem tudta leróni. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 1037 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 824.200,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
23. Az AJB-4479/2010. sz. ügyben a panaszos a többi érintett ingatlantulajdonos nevében is megfogalmazza a vezetékjog bejegyzésével kapcsolatos, a korábbi beadványokban előadottakkal azonos sérelmeit. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 1098 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 1.167.450,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
24. Az AJB-4696/2010. és az AJB-4723/2010. sz. ügyekben a fenti panaszokhoz hasonlóan a közterületen lévő vezetékre tekintettel terhelték meg a panaszosok ingatlanát vezetékjoggal. A változási vázrajz tanúsága szerint a biztonsági övezet meglévő épületeket is érint. A második ügy panaszosan fellebbezéssel élt, amelyet a földhivatal elutasított. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 534 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 283.100,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
25. Az AJB-4990/2010. sz. ügy panaszosa előadta, hogy Érd belterületén található ingatlanján nincs villanyoszlop és fölötte sem húzódik át vezeték, csak a kert előtti közúton. A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint az engedélyes nyilatkozott a Diósd-Sard és az Érd-Diósd 20 kV-os vezetékrendszer 1978-bani létesüléséről és annak közcélú üzemeléséről, valamint alábbiról „A mellékelt rajzon szerepel annak 1978 évi készítési dátuma, valamint az alállomásból induló kábelhálózat nyomvonala, amely jelenleg is a nevezett hálózat része. A hálózat vonatkozó nyomvonal-szakasza megegyezik a bizonyítékul szolgáló hálózatrész nyomvonalával, amelynek fénymásolata az eredetivel (mely az ELMŰ-ÉMÁSZ Hálózati Szolgáltató Kft. irattárában található) azonos.” Az engedélyes 2009 novemberében kérelmet nyújtott be a vezetékjog fennállását megállapító ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésre alkalmas határozat kiadása érdekében. A Budapesti MMBH hirdetményt tett közzé az egyes ingatlanok helyrajzi számának megjelölésével az érintett polgármesteri hivataloknál (Érd, Diósd), valamint elektronikusan. A www.magyarorszag.hu való kifüggesztés időtartama december 7-től 23-áig, a diósdi polgármesteri hivatalnál december 18-tól január 11-ig, az érdi polgármesteri hivatalnál pedig december 16-tól január 4-ig tartott. 
A budapesti MMBH 2010. január 11-én kelt határozata 401 ingatlan tekintetében megállapította, hogy a vezetékjog 1978-ban keletkezett és az az egyedi ügy ingatlanát a területkimutatás szerint a vezeték és biztonsági övezet alapján 74 m2-ben érinti. A határozat ellen 214.000,- Ft megfizetése mellett nyílt lehetőség fellebbezést benyújtani. A változási vázrajz tanúsága szerint a védőövezet lakóházakon is átnyúlik. A hatóság határozatát hirdetményi formában tette közzé. Továbbá felkérte a polgármesteri hivatalokat a villamosmű biztonsági övezetében előírt építési korlátozások tekintetében, „hogy a tárgyban hozott vezetékjogi és használati jog határozat alapján a nyomvonalrajz szerint a vezeték és transzformátor állomás által érintett ingatlanokra vonatkozó vezetékjogot és építési jogot a kapcsolatos terület felhasználási, építési korlátozásokat vegyék figyelembe.” A kifüggesztés megtörténtéről és arról, hogy annak ideje alatt a lakosság részéről észrevétel nem érkezett a polgármesteri hivatalok tájékoztatták a hatóságot, aki erre tekintettel a jogerős határozatát megküldte a korábban ismertetett szövegezéssel a földhivatalnak a bejegyzés érdekében.
26. Az AJB-5051/2010. sz. ügy panaszosa sérelmezte, hogy a bejegyzés előtt sem a hálózati engedélyes, sem a hatóság nem kereste meg az ingatlan tulajdonosát és az ingatlan megterheléséhez nem járult hozzá, hiszen e miatt az ingatlan értéke csökkent. Álláspontja szerint amennyiben jogszabályon alapuló, közérdekből történő igénybevételről lenne szó, az esetben is csak megfelelő kártalanítás mellett lehetne törvényesen az ingatlant megterhelni. A földhivatali határozattal szemben benyújtott fellebbezését a másodfokú szerv elutasította.
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint vezetékjog bejegyzését a Budapesti MMBH vezetékjogot megállapító 2009. november 4-én jogerőssé vált határozata alapozta meg, amely a vezetékjogot a Diósd-Aradi 20 kV-os vezeték nyomvonalát érintő Diósdon, és Érden található 873 ingatlant érint. E határozat ellen 502.800,- Ft megfizetése ellenében nyílt volna meg a fellebbezés. A vezetékjogot bejegyző körzeti földhivatal határozatával szemben benyújtott fellebbezést a Pest Megyei Földhivatal elutasította, annak indokolása szerint: „A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban Ket.) 78. § (5) és (6) bekezdései szerint a hatóság döntését közölni lehet hirdetményi úton is, a hirdetmény útján közölt döntést a hirdetmény kifüggesztését követő 15. napon kell közöltnek tekinteni. A jogszabályi rendelkezés értelmében nem szükséges a határozat postai úton történő közlése, továbbá az ingatlanügyi hatóság nem jogosult vizsgálni, hogy az engedélyes közölte-e a vezetékjog meglétét, vagy sem.”
27. Az AJB-5135/2010. sz. ügyben a Gyáli Fogyasztóvédelmi Egyesület fordult hozzám előadva, hogy az érintett településen kb. 2000 károsultja is lehet a vezetékjog utólagos bejegyzésének.
28. Az AJB-5136/2010. és az AJB-5301/2010 sz. ügyek panaszosai a hatósági eljárásból való kihagyásukat sérelmezték és véleményük szerint a bejegyzés kb. 10%-os értékcsökkenést eredményezett, amelyért kártalanítást sem kaphatnak.
29. Az AJB 5445/2010. sz. ügy panaszosa szintén a minden előzmény nélküli vezetékjog bejegyzését sérelmezi, mivel a belterületi ingatlanán közcélú vezeték nem található, csak az utcán. Véleménye szerint e bejegyzés sérti tulajdonjogát. Az iratok szerint a vezetékjog bejegyzését a Székesfehérvári MMBH vezetékjogot megállapító határozata alapozta meg, amely az Ercsi város 0,4 kV-os közcélú légvezeték és földkábel nyomvonalára vonatkozik, 1080 ingatlant érint, és a hatóság megállapította, hogy a vezetékjog a kérelem benyújtását megelőzően legalább 10 évvel korábban keletkezett. E határozat ellen 532.550,- Ft megfizetési ellenében nyílt volna meg a fellebbezés. Az MMBH határozat alapját képező és a földhivatal által rendelkezésemre bocsátott változási vázrajz adatai értelmezhetetlenek, mivel a benne feltüntetett adatok nem teszik lehetővé az ingatlanok egyértelmű azonosítását.
A körzeti földhivatal határozatával szemben többen nyújtottak be fellebbezést. Az egyik jogorvoslattal élő fél kifejtette, hogy a terület tulajdonosait nem keresték meg, a földhivataltól területkimutatást, területszámítást, változási vázrajzot nem kaptak. Jelezte azt is, hogy megtörtént az ingatlan átalakítása lakó és kereskedelmi célú területté, az önálló helyrajzi számú telkek és utak kialakítására vonatkozó terveket, mint a HÉSZ mellékletét az önkormányzatnál egyeztették. Álláspontja szerint a Vet. nemcsak a közcélt követeli meg, hanem azt is, hogy a vezetékjog az ingatlan használatát lényegesen ne akadályozza. A fellebbező szerint ugyanakkor a vezeték közcélúsága nem bizonyított.
A vezetékjog bejegyzése miatt Ercsi Város Önkormányzata is fellebbezéssel élt a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 2. § (1) bekezdése alapján. A fellebbezéseket a Pest Megyei Földhivatal elutasította, mivel az ingatlanügyi hatóság nem vizsgálhatja, hogy a MMBH határozatának meghozatala, valamint annak jogerősítése során betartotta-e a jogszabályi előírásokat. Továbbá tájékoztatta a feleket, hogy a bejegyzés alapjául szolgáló iratok megismerésére a földhivatalnál van lehetőség, azokról másolat 100 Ft/oldal összeg megfizetése mellett kérhető.
30. Az AJB-5512/2010. sz. ügyben Göd polgármestere a lakosságának nevében sérelmezte a Dunakeszi Körzeti Földhivatal és a budapesti MMBH eljárását. A polgármester álláspontja szerint a nevezett hatóságok eljárása és az annak alapjául szolgáló jogi szabályozás alkotmányjogi szempontból aggályos. 
31. Az AJB-5628/2010. sz. ügy panaszosa sérelmezte a vezetékjog bejegyzését. Álláspontja szerint nem tisztázott, hogy e jog alapján az engedélyes mire jogosult, a tulajdonos értesítése nélkül használhatja az ingatlant. A bejegyző határozattal szemben fellebbezéssel éltek, amelyet a Pest Megyei Földhivatal elutasított, mivel „A vezetékjognak az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzése abban az esetben is jogszabályi kötelezettség, amennyiben a vezetéknek csak a biztonsági övezete érinti az adott ingatlant.” Az iratok szerint a bejegyzésre a Ráckevei Körzeti Földhivatal „határozat” megnevezésű döntésével került sor, amely nem tartalmazza a bejegyzés alapját képező jogszabályi hivatkozásokat, nem tartalmaz külön rendelkező részt és indokolást, valamint ezek az elemek keverednek egymással.
A földhivatal az ELMŰ Hálózati Kft. javára jegyezte be a vezetékjogot a budapesti MMBH 2009. december 21-én jogerőre emelkedett határozata alapján, amelyben megállapította, hogy a Szigethalom –Tököl 20 kV-os vezeték nyomvonalát érintő 533 db ingatlanra, mivel a vezetékjog 1978-ban keletkezett. A változási vázrajz szerint a vezetékjog lakóházat is terhel.
32. Az AJB-5633/2010. sz. ügy panaszosa a Győri MMBH 2010. július 23-án kelt határozatát sérelmezte, amely Nagykanizsa-Nagyrada 20 kV-os gerinc és leágazásai közcélú hálózatra az E.On Zrt. részére a vezetékjog fennállását megállapítja, amely 1960-ban keletkezett. A kifogásolja azt is, hogy a határozat ellen 838.288,- Ft-os fellebbezési díjat állapítottak meg, amelyre az érintettek többsége képtelen. A panaszos véleménye szerint a vezetékjog bejegyzése különbséget tesz, a most létesítendő és a már korábban lefektetett vezetékek részére a felmerülő kártalanítási igény megfizetése tekintetében, mivel az áramszolgáltató a tulajdonosok felé a régóta „bitorolt” területek után nem rendezte és most sem rendezi korábban keletkezett tartozását. A beadványozó felveti, hogy e szabályon keresztül úgy jut jogalap nélküli gazdagodáshoz egy privatizált külföldi tulajdonban álló cég, hogy a vezetékjog bejegyzését az elődje elmulasztotta az akkor járó kártalanítással együtt. 
33. Az AJB-5663/2010 sz. ügy, valamint az AJB-7345/2010. számú ügy panaszosai kifogásolták, hogy csak a bejegyző földhivatali határozatból értesültek ingatlanának megterheléséről és a határozathoz nem csatolták a bejegyzés alapjául szolgáló határozatot és változási vázrajzot. Fellebbezésüket az ingatlanügyi hatóság elutasította. MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 1098 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 1.167.450,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
34. Az AJB-5747/2010. sz. ügy panaszosa előadta, hogy a Budapesti 3. sz. körzeti földhivatal a társasházuk telkére jegyzett be vezetékjogot, amelyről sem a társasház közös képviselője, sem a tulajdonosok nem kaptak értesítést. 
Az iratok szerint az engedélyes nyilatkozott a 3. sz. zuglói alállomás 10 kV-os vezetékrendszer 1996-bani való létesüléséről és annak közcélú üzemeléséről valamint arról, hogy „a hálózat vonatkozó nyomvonal-szakasza megegyezik a bizonyítékul szolgáló hálózatrész nyomvonalával, amelynek fénymásolata az eredetivel (mely az ELMŰ-ÉMÁSZ Hálózati Szolgáltató Kft. irattárában található) azonos.” Az engedélyes 2009. október 28-án kelt levelében kérelmet nyújtott be a vezetékjog fennállását megállapító ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésre alkalmas határozat kiadása érdekében. A Budapesti MMBH hirdetményt tett közzé az érintett ingatlanok helyrajzi számának megjelölésével az érintett polgármesteri hivataloknál (hozzám megküldve a Zuglói hirdetmény és annak záradékolása) és elektronikusan. Az eljárásának kezdetét 2009. október 30-ában, az ügyintézési határidőt pedig 45 napban jelölte meg. A www.magyarorszag.hu internetes oldalon való kifüggesztés időtartama november 30-tól december 16-ig, a zuglói polgármesteri hivatalnál pedig december 19-től január 4-ig tartott. Budapest 15. kerületi Polgármesteri Hivatal a Hatóságot január 6-án kelt levelében tájékoztatta, hogy az eljárás megindításáról szóló hirdetmény kifüggesztése a jogszabály szerint megtörtént.
A budapesti MMBH 2010. január 6-án jogerőre emelkedett határozatával 413 ingatlanra állapította meg a vezetékjog fennállását, ami 1996-ban keletkezett, az egyedi ügy ingatlanát a területkimutatás szerint vezeték és biztonsági övezet miatt 10 m2-ben terheli. A határozat ellen 675.550,- Ft megfizetése mellett nyílt lehetőség fellebbezésre. A hatóság határozatát hirdetmény formájában közzé tette a fentiek szerint, tájékoztatást nyújtva a fellebbezés lehetőségéről, a helyrajzi számok feltüntetésével. Majd február 25-én a jogerős határozatát megküldte a földhivatalnak a bejegyzés érdekében.
35. Az AJB-6347/2010. sz. ügy panaszosai előadták, hogy most vezeték halad telkük mellett, amit 1974-ben vásároltak és akkor ott még nem volt vezetékhálózat. Az elektromos hálózat kialakítása ezt követően történt, valószínűsítik, hogy az akkori kivitelező hibázott, mivel a vezetékhálózat kialakításakor nem volt figyelemmel a biztonsági övezeten belülre kerülő házsorra. 
36. Az AJB-6527/2010. sz. ügy panaszosai előadták, hogy a Gödöllői Körzeti Földhivatal határozatából értesültek az ingatlanukat terhelő 12 m2-nyi vezetékjogról. Sérelmezték, hogy a közterületen lévő transzformátor állomás létesítésekor azért nem vonták be őket az eljárásba, mert az a közterületen létesült és az ingatlanukat nem érinti. Az MMBH a hirdetményi úton közzé tett határozatában több települést érintően 422 ingatlanra nézve állapította meg a vezetékjog fennállását, a jogorvoslat lehetőségét 381.000,-Ft fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötte. 
37. Az AJB-6877/2010. sz. ügy panaszosa szintén arra hivatkozik, hogy a lakóházukat előbb vásárolták, mintahogyan ott elektromos hálózat létesült. Az ingatan tulajdoni lapjának III/ 6. pontja jelzálog, III/7. pontja elidegenítési és terhelési tilalmat tartalmaz, majd 8/ pontja vezetékjogra vonatkozó bejegyzést. Az ingatlanra a Székesfehérvári MMBH a Kesztölc 0,4 kV-os légvezetékes és földkábeles hálózat nyomvonalára tekintettel 680 ingatlanra nézve megállapította a kérelem benyújtását megelőzően legalább 10 évvel korábban keletkezett vezetékjog fennállását. A fellebbezést 235.050,- Ft megfizetéséhez kötötte. A változási vázrajz adatai szerint a vezetékjog épületekre is bejegyzésre került. Az iratok szerint az Dorogi Földhivatal a vezetékjog bejegyzésével kapcsolatos eljárás megindításáról a feleket hirdetményi formában értesítette. Majd 201 oldalas határoztában az egyes ingatlanokra vonatkozóan döntött a bejegyzésről, amit megküldött hirdetményi közzé tétel érdekében az érintett község önkormányzatának, illetve a vezetékjog jogosultjának, az egyes ingatlan tulajdonosok számára pedig kézbesítette az ingatlanra vonatkozó határozat kivonatot.
38. Az AJB-6996/2010. sz. ügy panaszosa sérelmezte, hogy a bejegyzés alapjául hivatkozott MMBH határozatot, illetve területkimutatást és vázrajzot nem kézbesítették számára, így fellebbezési jogával e határozat ellen annak jogerőre emelkedését megelőzően nem állt módjában élni. A határozat tartalmi ismerete hiányában pedig nem tudhatja, hogy a vezetékjog bejegyzése jogszerűen, illetve mértékét tekintve pontosan került megállapításra. Továbbá véleménye szerint a vezetékjog, mind minden telki szolgalom negatív befolyással bír az ingatlan értékének megállapításánál. Bankkölcsön esetén fenn áll annak a lehetősége, hogy a későbbi vezetékjogi bejegyzés (amely a pénzintézet engedélye nélkül történt) ürügyül szolgálhat a kölcsönszerződés egyoldalú felmondására. 
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint a panaszos ingatlanára a Huma-Szada-Huma 20 kV-os vezeték nyomvonalára és biztonsági övezetére tekintettel 1369 ingatlantulajdonossal együtt a budapesti MMBH hatóság 2010. március 29-én jogerőre emelkedett határozatára tekintettel a Dorogi Körzeti Földhivatal a vezetékjogot jegyzett be. Az MMBH határozata ellen fellebbezni 888.100,- Ft megfizetésével lehetett volna. A körzeti földhivatal határozatát a panaszos megfellebbezte, jogorvoslati kérelmét a Pest Megyei Földhivatal elutasította, a korábbiak szerint már ismertetett indokolással.
39. Az AJB-7246/2010. sz. ügy panaszosa értékesíteni szerette volna az ingatlanát. Ekkor derült ki számára, hogy az addig tehermentes ingatlanára 2010. március 31-én vezetékjogot jegyeztek be, amire tekintettel vevője azonnal elállt vételi szándékától. A panaszos előadta azt is, hogy a bejegyzés miatt kénytelenek voltak a vételárat a valós érték alá csökkenteni.
40. Az AJB-1011/2011. sz. ügyben a probléma ugyanaz az eljárás tekintetében, mint az összes ügyben. Kifogásolja, hogy a kárpótlási árverésen tehermentesen szerzett ingatlanra szintén 2010-ben jegyezték be a vezetékjogot.  
41. Az AJB-1123/2011. sz. ügyben az ELMŰ Hálózati Kft. javára a földhivatal a panaszosok által örökölt ingatlanra jegyezett be vezetékjogot a földhivatal. A panaszosok az ingatlanukat terhelő vezetékjogról a földhivatal határozatából értesültek.
42. Az AJB-3204/2011. sz. ügy panaszosai sérelmezték, hogy a Nagykőrösi Földhivatal egy időben 3 ingatlanjukra vezetékjog bejegyzését tartalmazó határozatokat közölt velük ez év júliusában. A panaszosok előadták, hogy a határozatokkal szemben fellebbezési kérelmet nyújtottak be. A körzeti földhivatal határozatainak indokolása szerint az érintett ingatlanokra a Csongrád Megyei Kormányhivatal Szegedi Mérésügyi és Műszaki Biztonsági Hatóság által vezetékjog fennállását megállapító határozat alapján a Kecskemét-Nagykőrös 132 kV-os közcélú villamos elosztó hálózatra tekintettel jegyzett be a vezetékjogot. A földhivatal utal az MMBH eljárására, amely határozatát hirdetményi úton közölte az érintettekkel.
Összefoglalóan elmondható, hogy a nagyszámú panaszok között csak elenyésző számban találhatóak olyan beadványok, amelyekben a panaszosok nem vitatták a vezetékjog meglétét csupán a kártalanítás elmaradását sérelmezték. Hatáskör hiányában ezeket az ügyeket a panaszosok megfelelő tájékoztatása mellett elutasítottam.
Az általam vizsgált panaszügyekben jellemzően a kérelem benyújtását megelőző tíz évnél korábban megépült elektromos vezetékek tekintetében, az utólagos vezetékjog bejegyzését sérelmezték a panaszosok, tekintettel arra, hogy a bejegyzéssel érintett ingatlanon semmiféle létesítmény nem található. A panaszosok egyöntetűen azt kifogásolták, hogy az eljárásról egyáltalán nem értesültek, ügyféli jogaikat nem gyakorolhatták, bejegyzésről pedig még földhivatali határozatot sem kaptak, hanem véletlenszerűen szereztek tudomást a hirdetményi úton megtörtént kézbesítésről. A legtöbben előadták azt is, hogy jogorvoslati jog gyakorlása során az illetékes földhivatalok fellebbezéseiket érdemi vizsgálat nélkül elutasították, sőt voltak panaszosok, aki arról számoltak be, hogy a földhivatalnál azt közölték velük, hogy fölösleges fellebbezni, mert a fellebbezéseket úgyis elutasítják.
A rendelkezésemre bocsátott dokumentumokból az tűnik ki, hogy az elektromos vezetékek esetében a Mérésügyi és Műszaki Biztonsági Hatóság területi szervei (továbbiakban: MMBH) egy előre, központilag elkészített hatósági határozatban nyilvánították közcélúvá a meglévő vezetékeket, és ez alapján, illetve az engedélyes által készített változási vázrajz és területkimutatás, valamint az egykori használatbavételi engedély alapján állapították meg a vezetékjog fenn álltát.
A vezetékjog megállapításáról szóló határozatot az illetékes polgármesteri hivataloknak hirdetményi úton való közlés céljából küldték meg, 15 napos közzétételi határidőt jelölve meg. Az egy eljárásban és egy határozatban, több települést érintően, több száz önálló ingatlanra bejegyzendő vezetékjogot megállapító határozat ellen az ingatlantulajdonosok jogorvoslati jogát úgy biztosították, hogy a fellebbezési illeték előzetes megfizetéséhez kötötték – amely összeget az érintett önálló ingatlanok számának függvényében – a több százezer forinttól, a több millió forintig terjedő összegben jelölték meg és a fellebbezőnek ennek befizetést a fellebbezés benyújtásával egyidejűleg igazolnia kellett.
Az MMBH hatósági határozatának hirdetményi közzé tétele mellett – hivatkozással a 122/2004. (X.15.) GKM rendeletben foglaltakra – felkérte a polgármesteri hivatalokat, hogy a tárgyban hozott vezetékjogi és használati jog határozat alapján a nyomvonalrajz szerint a vezeték és transzformátor állomás által érintett ingatlanokra vonatkozó vezetékjogot és építési jogot a kapcsolatos terület felhasználási, építési korlátozásokat vegyék figyelembe.
Mindezt követően a jogerősítő záradékkal ellátott határozatát az MMBH megküldte a területileg illetékes földhivatalnak, amelyhez levelet mellékelt az alábbi szövegezéssel. „A vezetékjog bejegyzési kérelem több ingatlant érint. Azzal a kéréssel fordulunk T. Körzeti Földhivatalhoz, hogy amennyiben bármelyik helyrajzi szám vonatkozásában a bejegyzés akadályba ütközik, kérjük azt külön ügyként kezelni, és a többi helyrajzi szám vonatkozásában a bejegyzést lefolytatni szíveskedjenek, illetve hozzájárulunk és kérjük a kérelem részteljesítéssel történő elbírálását. Amennyiben a dokumentumban hiányosság, pontatlanság van, kérjük az engedélyest megkeresni.” A földhivatali fellebbezés illetéke 10.000 forint volt.

II. A megkeresett szervek válaszai
1. A Fővárosi és a Megyei Kormányhivatalok Földhivatalainak válaszai
1.1 Budapest Főváros Kormányhivatalának Földhivatala
A hivatalvezetője tájékoztatott arról, hogy a földmérő vállalkozó a vezetékhálózat nyomvonalának felmérésével elkészíti változási vázrajzot, területkimutatást, amit a földhivatalnak záradékolásra benyújt. Az érintett vezeték geometriai helyzetére vonatkozó adatokat a hálózati engedélyes saját nyilvántartásából szolgáltatja, így a vezeték nyomvonalát, valamint a vezeték védősávját az engedélyes határozza meg. 
A használati jog bejegyzése az engedélyes kérelmére történik, az eljáráskor hatóság vizsgálja a változási vázrajzot, a területkimutatást, az MMBH határozatát, az igazgatási szolgáltatási díj befizetésének igazolását. A bejegyzési kérelem megérkezését követően a földhivatal az eljárások többségében hiánypótlási felhívás kibocsátására kényszerül, az igazgatási szolgáltatási díj megfizetése tárgyában.
Amennyiben a földhivatal a kérelemnek helyt ad, a bejegyzésre Inytv. 16. §-ának f.) pontja alapján kerül sor, mely tartalmazza a jog megnevezését, a jogosult nevét, a terület nagyságát. A vezetékjogot az Inytv. Vhr. 4. § (1) bekezdésének d) pontja értelmében a hatóság az ingatlan tulajdoni lapjának III. részére jegyzi be. „A jogosultak tájékozódását elősegítendő” az érintett ügyekben hozott valamennyi végzés és határozat tartalmazza a vezetékjog bejegyzését elrendelő okirat/megkeresés számát. Társasház esetében vezetékjogot nem az egyes különlapokra (egy-egy lakásra, magántulajdonban álló egyéb helyiségre), hanem a társasház törzslapjára kell felvezetni és a társasházkezelő, illetőleg a társasház közös képviselőjének értesítése válna szükségessé, ám annak felderítése a hivatalvezetője szerint – nyilvántartás, bejelentési kötelezettség hiányában – gyakorlatilag lehetetlen. 
A vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzéséről hozott határozatot a földhivatal hirdetményi úton teszi közzé, amennyiben a jogosult kéri, azt a hatóság megküldi részére. Az érintett ingatlanok nagy száma, valamint a Vet.-ben meghatározott határidő terjedelme miatt a földhivatal kiemelten kezeli a vezetékjoggal kapcsolatos eljárásokat, ezeket a körzeti földhivatalokban kijelölt ügyintézők folytatják le, akik személyes konzultáció és elektronikus levelezés formájában tartják a kapcsolatot az engedélyessel az esetlegesen felmerülő kérdésekről.
1.2 A Békés Megyei Kormányhivatal Földhivatalának vezetője szerint abból adódhat a változási vázrajzok és területkimutatások eltérése a helyszíni állapottól, hogy az ingatlan tulajdonos nem jelentette be a térképi változást, valamint a földhivatal azon a településen nem végzett időszakos helyszínelést. 
A földhivatal vezetője felvetette, hogy törvény határozza meg az állami földmérési alaptérkép tartalmát és a földhivatalok feladatai csak az állami alapadatokra korlátozódnak. Az állami alapadatokon túli tartalmat a megrendelő költségére lehet az alaptérképen ábrázolni, ezért a Békés Megyei Földhivatal és a közmű-szolgáltatók között együttműködési megállapodás született a változási vázrajzok elkészítéséhez nyújtott adatszolgáltatásról, amely minden esetben e-mail formájában zajlott. A hivatalvezető ennek kapcsán utalt arra is, hogy az engedélyes és a megyei földhivatal közötti „együttműködési megállapodás célja a bejegyeztetés gyorsabb, gördülékenyebb, határidőben történő teljesítése volt.”
A hivatalvezető a bejegyző határozatok kézbesítésével kapcsolatosan kialakult gyakorlat kapcsán kifejtette, hogy 2008-ban az elmaradt vezetékjogok bejegyzésekor hatályos Ket. 80. § (3) bekezdése lehetőséget adott a hirdetményi úton történő közlésre, ha az ügyfeleket az eljárás megindításáról is hirdetményi úton értesítették. A Ket. 2009. évi módosítása szűkítette a hirdetményi úton történő közlést, így ezt követően a határozatot sima levélként küldték meg a körzeti hivatalok az érintetteknek.
1.3 A Fejér Megyei Kormányhivatal Földhivatalának vezetője rögzítette, hogy az állami alapadatok felhasználásával végzett sajátos célú földmérési és térképészeti tevékenységről szóló 46/2010. (IV. 27.) FVM rendelet 6. § (4) bekezdésének megfelelően változási vázrajzként kell kezelni az ingatlan nyilvántartási térképi adatbázis tartalmában változást nem eredményező változási vázrajzokat, térképeket és vázlatokat, így a jog bejegyzésére szolgáló változási vázrajzot. A változási vázrajzok vizsgálatát és záradékolását a rendelet 47. § (1) bekezdése alapján a Ket. előírásai szerint végezte a földhivatal és a rendelet 51. § (2) bekezdésének megfelelő szövegezéssel látta el „Az állami alapadat tartalom az ingatlan-nyilvántartási térképi adatbázis tartalmával megegyezik Ez a záradék a keltezéstől számított egy évig hatályos, későbbi felhasználás előtt a vázrajzot újra záradékoltatni kell.”
Fejér megye illetékességi területét érintően a körzeti földhivatalok, illetve a megyei földhivatal az egyes érdekeltek részére a döntésnek csak a rájuk vonatkozó kivonatát kézbesítette, a hivatalos iratok kézbesítésének egyszerűsítéséről, illetőleg a postai tevékenységről szóló jogszabály szerint.
A hivatalvezető jelezte, hogy sokan csak a földhivatali határozatból szereztek tudomást a bejegyzésről, ezért célszerűnek tartaná, ha az MMBH vagy a vezetékjog jogosultja is értesítené az ingatlan tulajdonosait, illetve tájékoztatnák az érdekelteket, hogy az ingatlanukat érintő bejegyzés milyen jogot biztosít a jogosult részére, illetve mennyiben terheli az ingatlanok tulajdonosait. A földhivatal a jogerős hatósági határozatot annyiban vizsgálhatja, hogy az megfelel-e az Inytv. vonatkozó rendelkezéseinek, ezért szerinte a vezetékjoggal érintett ingatlanok tulajdonosai feleslegesen nyújtanak be fellebbezést a földhivatali döntések ellen. Továbbá problémát jelent földhivatali szempontból, hogy egy-egy hatósági határozat sok esetben jelentős számú ingatlant és tulajdonost érint, így fellebbezés esetén a hatósági határozatban megjelölt összes ingatlanra fel kell jegyezni a fellebbezés tényét, ami a nem fellebbező tulajdonosok esetében (például kölcsönfelvételnél) hátrányt jelent. A hivatalvezető fontosnak tartaná ilyen esetekben a törvényi rendelkezések pontosítását, összehangolását.
1.4 A Hajdú-Bihar Megyei Földhivatal vezetője a sajátos célú geodéziai munkák adatszolgáltatási- és záradékolási eljárásának gyakorlati megvalósulása során a földmérési és térképészeti adatok és munkarészek szolgáltatásával kapcsolatosan a földmérési és térképészeti állami alapadatok kezeléséről, szolgáltatásáról és egyes igazgatási szolgáltatási díjakról szóló 63/1999. (VII. 21.) FVM-HM-PM együttes rendelet 3. §-ára hivatkozott. Ez alapján az adatokat a földmérő a rendelet szerinti szabványos formanyomtatványon igényelheti személyesen a hivatalok térképtárában, vagy elektronikus úton, e-mailben. A meghatározott igazgatási szolgáltatási díj befizetése vagy átutalása után kapja meg a vállalkozó a munka végzéséhez szükséges adatokat.
A változási vázrajzok földhivatali vizsgálata és záradékolásakor a 46/2010. (IV. 27.) FVM rendeletre hivatkozott. A földmérő vállalkozó az általa készített változási vázrajzot és mellékleteit a földmérési osztályhoz nyújtja be, ahol a beadványt iktatják, és az ügyintéző megállapítja a fizetendő igazgatási szolgáltatási díj mértékét. A záradékolási eljárásban az iktatást követően a vizsgáló ellenőrzi, hogy a változási vázrajz és a kötelező mellékletei megfelelnek-e a fenti rendelet 47. §-ában foglalt előírásoknak. Ha a munka nem, vagy csak részben felelt meg, akkor a tételes vizsgálati jegyzőkönyvvel együtt a földhivatalok hiánypótlásra vagy javításra visszaadják a záradékolást kérelmezőnek. 
A Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal Földhivatalához tartozó körzeti földhivatalok határozatainak indokolási része az érintettek szélesebb körű tájékoztatása érdekében a bejegyzés alapjául szolgáló okirat számának feltüntetése mellett a hatósági határozat lényeges rendelkezéseit is tartalmazta. A megyében a vezetékjog bejegyzésével érintett tulajdonosok és az engedélyesek a vezetékjog bejegyzéséről összefoglaló, egyszerűsített vagy kivonatos határozati formában postai úton értesültek és a határozat mellé a jogosult által adott tájékoztatást is megküldték.
A megyében a hálózati engedélyes személyes szakmai megbeszéléseket kezdeményezett a megyei földhivatal vezetőjével, amelyen részt vettek az ingatlan-nyilvántartási, informatikai, illetve földmérési osztály e feladat irányításával és ellenőrzésével megbízott munkatársai is. Ennek következtében a körzeti földhivataloknál a vezetékjog bejegyzése tekintetében egységes gyakorlat alakult ki, a személyes kapcsolattartás eredményeképpen a megyében akadálymentesen zajlott az átvezetés.
1.5 A Heves Megyei Kormányhivatal Földhivatalának vezetője a vázrajzok záradékolásával kapcsolatosan hivatkozott a 2010. május 5-ig hatályban volt 13/692/2002. FVM FTF számú szabályzatra (F2), ezt követően pedig az állami alapadatok felhasználásával végzett sajátos célú földmérési és térképészeti tevékenységről szóló 46/2010. (IV. 27.) FVM rendeletre. A vázrajz készítőjének megbízója megvásárolta a megelőző évi állapotú digitális ingatlan-nyilvántartási térképet annak tulajdonosától, amelyet a körzeti földhivatal aktualizált, változásfigyelési díj ellenében. Az engedélyes az illetékes körzeti földhivataltól földkönyvi adatokat is igényelt.
A körzeti földhivatal záradékoláskor ellenőrizte, hogy a munkát arra jogosult személy végezte-e, igazolta-e az adatszolgáltatás igazgatási szolgáltatási és a vizsgálati díj befizetését, a kötelező munkarészek meglétét, a belső vizsgálatot és a minőség tanúsítását arra jogosult személy végezte-e. Ellenőrizte továbbá, hogy a vázrajz megfelel-e a szabályzatban előírt alaki és tartalmi követelményeknek, a változási vázrajz területkimutatásának változás előtti oldala egyezik-e az érvényben lévő nyilvántartási állapottal, illetve az érvényes záradékkal rendelkező, előzetes nyilvántartásba vett állapottal, a területszámítás helyesen történt-e. A záradékolás során minden esetben tételesen ellenőrizte a körzeti földhivatal a térképpel és a tulajdoni lap adataival való egyezőséget. A biztonsági övezet mindig szerepelt a vázrajzon és a pontvázlaton. Az eseti helyszíni vizsgálat során, szúrópróbaszerű mintavételes eljárással győződött meg a körzeti földhivatal arról, hogy a földmérési munkarészekben feltüntetett állapot a megengedett tűréshatáron belül megegyezik-e a természetbeni állapottal. 
A hivatalvezető tájékoztatása szerint a körzeti földhivatalok az érintetteket az esetek 95 százalékában hirdetményi úton, 5 százalékában tértivevényes küldeményben értesítette. A megyei földhivatal a fellebbezések alapján hozott döntéseket tértivevényes küldeményben közölte az érdekeltekkel.
1.6 Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal Földhivatalának vezetője tájékoztatott arról, hogy az engedélyes a Nemzeti Kataszteri Program Nonprofit Kft.-től, mint a vektoros térkép előállításának finanszírozójától megvásárolta az illetékességi területről készített digitális térképi adatbázisokat. 
A változási vázrajzok vizsgálatakor a záradékoló vizsgálta, hogy a vállalkozó a hatályos ingatlan-nyilvántartási térképi adatbázist használta-e fel a munka elkészítésekor, illetve azt, hogy a területkimutatásban szereplő földrészletek adataira vonatkozó értékek megegyeznek-e az ingatlan- nyilvántartásban szereplő adatokkal.
A hivatalvezető kifejtette, hogy az ingatlanügyi eljárásban az ingatlanügyi hatóságnak azt az ügyfelet kell értesítenie, akinek az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett tulajdonjogának törlését, illetve akivel szemben vételi jog bejegyzését kérik. Az értesítést az ingatlanügyi hatóság az ügyfél ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett lakcímére, illetve székhelyére kézbesíti. A fentiek ellenére a vezetékjog bejegyzésére irányuló kérelem beérkezését követően hirdetményi úton értesítették az érintetteket. A vezetékjog bejegyzéséről szóló határozat és ezzel együtt az engedélyes tájékoztató levelének kézbesítése minden esetben postai küldeményként, illetve 2010 októberétől költségkímélő célzattal esetenként hivatali kézbesítés útján történt. Postai úton történő kézbesítés esetén 2010 szeptemberéig egyszerű postai küldeményként küldték meg a határozatokat, ezt követően tértivevénnyel.
Szakmai együttműködés a megyei földhivatal és az E.ON Hungária Zrt. közötti a földmérési munkarészek elkészítését végző vállalkozások részére az adatszolgáltatások keretében a digitális állományok aktualizálása, és az ingatlan-nyilvántartási adatok átadása során volt. A körzeti földhivatalok személyes kapcsolatot csak a munkát végző földmérő vállalkozásokkal tartanak. A vezetékjog ingatlan-nyilvántartási bejegyzésekor az Inytv.-ben meghatározottak szerint pl. hiánypótlási felhívás megküldésével történt a kapcsolattartás.
A hivatalvezető hangsúlyozta, hogy az ingatlan-nyilvántartási eljáráskor a hatóságnak azt kell vizsgálnia, hogy a kérelmező valamennyi, a jogszabályokban meghatározott okiratot mellékelte-e, és azok bejegyzésre alkalmas okiratnak minősülnek-e. Amennyiben a hatósági határozat, illetve a beadvány az Inytv. előírásainak megfelel, az ingatlanügyi hatóság a vezetékjogot bejegyzi az ingatlan-nyilvántartásba. Az ingatlanügyi hatóság hatásköre a vezetékek/létesítmények engedélyezésére irányuló eljárások felülvizsgálatára, illetve azok jogszerűségének vizsgálatára nem terjed ki.
1.7 A Pest Megyei Kormányhivatal Földhivatala vezetőjének álláspontja megegyezett a később megkeresett Vidékfejlesztési Minisztérium helyettes államtitkáráéval (3. pont).
1.8 A Zala Megyei Kormányhivatal Földhivatalának vezetője tájékoztatott a földmérési munkarészek vizsgálata és záradékolásakor mire terjed ki a hatóság vizsgálata. A biztonsági övezet határának megjelölésével kapcsolatosan kiemelte, hogy a vezetékjog bejegyzéséhez készített változási vázrajzok minden esetben tartalmazzák a biztonsági övezet határát, megítélése szerint a félreértést a viszonylag „keskeny” övezetek ábrázolása okozhatja.
Jelezte azt is, hogy a vázrajz az övezet földrészleten belüli elhelyezkedését mutatja, de a szolgalmi joggal érintett terület kiszámítását a földmérő nem a vázrajz, hanem a digitális térkép alapján végzi. A cm élességű digitális térképi határvonalak és a szolgalmi jogi sáv határvonalai által létrehozott poligon területét numerikusan határozzák meg, melyet a földhivatal a koordinációs vizsgálat során tételesen ellenőriz. 
A hivatalvezető kiemelte, hogy a vezetékjogi bejegyzések alapjául minden esetben a MMBH jogerős határozatai szolgáltak. Ha az ingatlanügyi hatóság megítélése szerint a bejegyzés alapjául szolgáló hatósági határozatot nem a hatáskörében eljáró szerv hozta, vagy a határozat tartalma jogszabályba ütközik, akkor az Inytv. 42. § (1) bekezdésével összhangban a beadvány elintézésének függőben tartásával egyidejűleg erről az ingatlanügyi hatósági határozathozatal előtt az ügyészt értesíti. A határozatok felülvizsgálatára a földhivatal ezen túlmenően nem jogosult, azokhoz eljárása során kötve van. 
Hangsúlyozta azt is, hogy hirdetményi kézbesítést nem alkalmaztak, a vezetékjogot bejegyző határozatokról a tulajdonosok minden esetben postai úton értesültek, és a jogszabályokban előírtakon felül, az ügyfelek tájékoztatásának elősegítése érdekében az engedélyesek vezetékjog utólagos bejegyeztetéséről szóló tájékoztató levelét is kipostázták.
2. A Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal, mint az MMBH által első fokon hozott döntések elbírálására jogosult felettes szerv főigazgatója álláspontja szerint a Vet. 172. §-a lehetővé teszi a szolgáltatók számára, hogy 2012. december 31-ig közigazgatási eljárás útján kérjék a vezetékjog megállapítását, vagy a vezetékjog utólagos bejegyzésére alkalmas határozat kiadását. A kérelmet a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal területi szerveihez, 2011. január 1-étől a területileg illetékes megyei kormányhivatal mérésügyi és műszaki biztonsági hatóságaihoz kell benyújtani. A bejegyeztetési folyamat a teljes hálózat geodéziai felmérésével veszi kezdetét, amelyet az engedélyes végez, végeztet el, majd a benyújtott kérelemre lefolytatott engedélyezési eljárással folytatódik, végül a jogerős határozattal a hatóság megkeresi az illetékes körzeti földhivatalt, a vezetékjog bejegyzése érdekében.
A hatóságok a vezetékjog fennállását megállapító határozatait postai, vagy hirdetményi úton közlik az ügyfelekkel, a hirdetményi közzététel egyrészt az érintett ingatlanok közigazgatási területén működő önkormányzat, illetve az engedélyező hatóság hirdetőtábláján történik, valamint korábban az MKEH honlapjának „Hirdetmények” rovatában, 2010. január 1-étől pedig megjelentették azt a kormányzati portálon. A főigazgató leveléhez csatolt melléklet a hirdetményi kézbesítést helyezi előtérbe, mivel a nagyszámú érintett esetében, a változó adatbázison lehetetlen az ügyek érdemi lezárása személyes értesítés alapján, további okokként megjelöli a földhivatali záradék egy éves érvényességét, a tulajdonosi viszonyok változását az ügyintézés során, illetve példának említi, hogy „elhalálozás esetén az eljárás megakad”.
A változási vázrajz a területkimutatásban megállapított tényeknek a valós helyzettől való eltérésével kapcsolatosan kifejtette, hogy a villamos közcélú hálózat a fogyasztói igények generálta hálózatfejlesztés miatt folyamatosan változik, vezetékjogi engedély alapján építés, átépítés történik. Előfordulhat olyan nyomvonal, amelynél jelenleg csak a tartóoszlopok láthatóak, mivel a vezeték éppen tartalék lenne (ez folyamatosan eltűnik), de a szolgáltatás biztonságának érdekében fenntartandó.
A főigazgató szerint nem az ingatlan-nyilvántartásbeli utólagos bejegyzés keletkezteti a vezetékjogot, így az önmagában nem korlátozza az ingatlan használatát, nem értékteleníti el. Az ingatlanok korábbi adásvétel során megtekintett állapotban kerültek új tulajdonosukhoz, az elektromos hálózatok már korábban is, akár több éve az ingatlanon voltak. A szolgáltató által végzett teljes körű geodéziai felmérésnek a megszűnt vezetékeket kell kiszűrnie. A kártalanítási igény pedig a vezeték megépítésekor keletkezik és öt év elteltével elévül, mivel a vezetékjog utólagos bejegyeztetését az elosztói engedélyesek csak a korábban megépült hálózati elemekre kérhetik, így a kártalanítási igény már minden esetben elévült. 
A vezeték biztonsági övezetével kapcsolatosan ismertette, hogy a közcélú hálózat többféle módon érinthet egy ingatlant: részben földalatti kábel nyomvonalaként, részben föld feletti légvezeték nyomvonalaként; előzőek biztonsági övezeteként. Vezetékjogként a hálózat nyomvonala, és annak biztonsági övezete által meghatározott terület kerül bejegyzésre az ingatlan-nyilvántartásba. A biztonsági övezet mértékét a változási vázrajzon sáv jelöli, annak mértékét az MMBH nem vizsgálja, hiszen azt földmérő készítette és az ingatlanügyi hatóság záradékolta, továbbá annak tartalmi vizsgálatához a hivatal rendelkezésére nem áll szakképzett személyzet, illetve nincsenek meg a tárgyi feltételek sem. Ha a valóság és a dokumentációban foglaltak között ellentmondás észlelhető, akkor levélben felszólítják az engedélyest az ügy kivizsgálására. Ebben az esetben, ha ez néhány ingatlant érint, az engedélyes lemond a vezetékjog bejegyezésről, nagyobb számú érintett esetén a hatóság él a határozat megváltoztatásával. A főigazgató szerint „a Ket. nem biztosít sok lehetőséget ezen eléggé speciális határozatok javítására, és a javításra biztosított időintervallum is korlátozza őket. A határozatok specialistása abból adódik, hogy egy eljárás több ezer ügyfelet is érinthet, és változó az eljárás során az ügyfélkör. Változhat az eljárás alatt a bejegyzéssel érintett hálózat. Dupla bejegyzés, megállapítás és építési engedélyezés egy időben zajlik.”
A villamosenergia-ipari építésügyi hatósági engedélyezési eljárások országosan egységes lefolytatása érdekében a Hivatal szakmai eljárást dolgozott ki, iratmintákat bocsátott az elsőfokú területi illetékességű mérésügyi és műszaki biztonsági hatóságok részére. A vezetékjog bejegyzését előkészítő, illetve abban közreműködő szervekkel minden területi hatóság közvetlenül is felvette a kapcsolatot, a földhivatali bejegyzéseket a Takarnet rendszerhez történő hozzáféréssel nyomon tudják követni. A szolgáltatók, a földhivatalok, vezetékjogi dokumentációt előkészítő vállalkozások részvételével tartott egyeztető tárgyalásokon rendszeresen részt vettek.
3. A Vidékfejlesztési Minisztérium jogi és igazgatási ügyekért felelős helyettes államtitkára kifejtette az ingatlan-nyilvántartás közhitelességére és a forgalombiztonságra hivatkozva, hogy az ingatlanok tulajdoni lapjainak a valóságnak megfelelő állapotot kell tükröznie. A vezetékjog teszi lehetővé továbbá, hogy az áramszolgáltató szakemberei szükség esetén az ingatlanra bejuthassanak és ott az esetlegesen közvetlen élet- és balesetveszélyt okozó üzemzavart elhárítsák. 
A tulajdonnal kapcsolatos jogok (rendelkezés, elidegenítés, használat) sérelmét és korlátozottságát a vezetékjog bejegyzése önmagában nem korlátozza, mivel ezek a berendezések, műszaki létesítmények esetenként több évtizede ott találhatók az ingatlanokon, illetve azok környezetében. A biztonsági övezetet képező terület miatt is szükséges a vezetékjog bejegyzése. A vezetékjog jogosultja az érintett ingatlant alapvetően a folyamatos és biztonságos közszolgáltatás nyújtásához veszi igénybe, és az ingatlan tulajdonosa tűrni köteles, hogy közszolgáltatás nyújtásához ingatlanát időlegesen használják (p1. karbantartás, üzemzavar elhárítás), tulajdonjogát egyébként korlátozzák [Ptk. 108. §, 171. §, 387. §]. 
A műszaki biztonsági és mérésügyi hatóság a jogerős határozattal megkeresi az ingatlanügyi hatóságot a vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzése iránt. A bejegyzés alapjául szolgáló jogerős hatósági határozatban foglaltak jogszerűségét az ingatlanügyi hatóság nem vizsgálhatja hatáskör hiányában. A Vet. rendelkezése alapján kiállított, jogerős határozatban foglaltak ellen az ingatlan-nyilvántartási eljárásban az érdekeltek nem élhetnek jogorvoslattal, az műszaki biztonsági és mérésügyi hatóság döntésében foglaltak a vonatkozó eljárási jogszabály rendelkezései szerint támadhatóak. 
A tulajdonosok értesítésével kapcsolatban tájékoztatott arról, hogy az érintett ügyfelek – így az ingatlantulajdonosok – részére a földhivatalok többsége hivatalos iratként az elsőfokú határozatokat megküldte. A rendelkezésre álló jogorvoslati határidőn belül lehetőség volt az iratokba történő betekintésre, másolat megrendelésre, nyilatkozattételre és természetesen fellebbezés előterjesztésére is. A változási vázrajz megküldésére ugyanakkor kifejezett jogszabályi előírás hiányában nem került sor. A Ket. 80. §-ában biztosított lehetőség alapján egyes megyei (fővárosi) ingatlanügyi hatóságok gyakorlata szerint ugyanakkor, a tulajdonosok hirdetményi úton történő értesültek a bejegyzésről. A határozatot hozó szerv az önkormányzat útján hirdetményi kézbesítéssel értesítette az érdekelteket.
A földhivatali határozatok kézbesítése kapcsán kialakult eltérő joggyakorlat megszüntetése érdekében – a helyettes államtitkár szerint – elsődlegesen a hivatkozott eljárásjogi szabályok módosítására volna szükség, amelynek keretében egyértelművé kellene tenni a jogalkalmazók számára, hogy a Ket. szerinti hirdetményi kézbesítésnek, a hatósági határozaton alapuló – vagyis kizárólag foganatosító típusú, mérlegelést nem tűrő – bejegyzések esetén is lehetőség van.
A vezetékjog bejegyzése országosan összesen 863.245 ingatlant érintett, az első fokú határozatok száma jóval kevesebb, mivel gyakran több ingatlan vonatkozásában egy határozatban került sor a vezetékjog bejegyzésére. A vezetékjog bejegyzése iránti kérelmeket első fokon 968 alkalommal elutasították, mivel a záradékkal ellátott vázrajz hiányzott, a kérelem és a vázrajz ellentmondásos volt, illetve a határozatban olyan helyrajzi számok kerültek feltüntetésre, amelyek nem szerepeltek az ingatlan-nyilvántartásban.
A vezetékjogi bejegyzésekkel kapcsolatban országosan a megyei (fővárosi) földhivatalok, illetve azok jogutódai megyei (fővárosi) kormányhivatalok földhivatalai előtt eddig 1385 másodfokú eljárás indult. A másodfokú földhivatalok a fellebbezéseket 1016 esetben elutasították, mivel a bejegyzés alapjául szolgáló okiratok az ingatlan nyilvántartási jogszabályi előírásoknak megfeleltek. Másodfokon a fellebbezési kérelmek 15 alkalommal érdemi vizsgálat nélküli elutasítására, 273 esetben az igazgatási szolgáltatási díj lerovásának elmaradása miatt a földhivatali eljárások megszüntetésére került sor. A megyei földhivatalok a fellebbezési kérelmeknek 43 esetben helyt adtak, mikor a fellebbezők arra hivatkoztak, hogy az ingatlanon vagy annak közelében valójában nem található vezeték, tartóoszlop vagy berendezés, és a vezetékjogi engedélyes az előadottakat kivizsgálva, annak helytállóságát megállapítva a vezetékjogi bejegyzés törlését kérte.
A fellebbezést érdemben elutasító másodfokú döntésekkel szemben a fellebbezők 158 alkalommal nyújtottak be bírósági jogorvoslati kérelmet. A közigazgatási ügyekben eljáró megyei bíróságok a fellebbezéseket elutasító másodfokú közigazgatási határozatokat 148 esetben helybenhagyták, 6 esetben az eljárás folyamatban van, egy esetben pedig szünetel, egy esetben a keresetlevél idézés kibocsátása nélküli elutasítására került sor.
A villamosenergia-szolgáltatókkal a vezetékjogi bejegyzési eljárások megindulását megelőzően egyes megyei földhivatalok egyeztető tárgyalásokat folytattak a vezetékjog bejegyzések tárgyában. A villamosenergia-szolgáltatókkal történő folyamatos kapcsolattartást a kérelmek nagy száma és az ügyintézési határidők betartása érdekében a helyi adottságok figyelembevételével, a jogszabályok betartása mellett a helyettes államtitkár indokoltnak tartja. A tömeges iratérkezés következtében ugyanis a földhivatalok nem tudták volna betartani az ügyintézési határidőket, ezáltal a Ket. 33/A. §-a értelmében jelentős díjbevételtől estek volna el az egyeztetések elmaradása esetén. 
A helyettes államtitkár összegzésként hangsúlyozta, hogy a földhivatali bejegyzésekkel szemben benyújtott fellebbezések indokolatlan többletköltséget okoztak az ügyfeleknek, hiszen csak kivételes esetben vezettek eredményre. Ehelyett a bejegyzés alapjául szolgáló mérésügyi és műszaki biztonsági hatóság határozata ellen benyújtott fellebbezés szolgálhatta volna az ügyfelek érdekeit. 
4. A nemzetgazdasági miniszter az eljárás megindításáról szóló értesítéssel és a határozat hirdetményi úton történő közlésével kapcsolatosan kifejtette, hogy a Ket. 4. § (1) bekezdése alapján az ügyfeleket megilleti a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog. A Ket. 7. §-a alapján a közigazgatási hatóság a költségtakarékosság és a hatékonyság érdekében úgy szervezi meg a tevékenységét, hogy az az ügyfélnek és a hatóságnak a legkevesebb költséget okozza, és az eljárás a lehető leggyorsabban lezárható legyen. A Ket. 80. (1) bekezdés d) pontja szerint, ha törvény másként nem rendelkezik, hirdetményi úton történő közlésnek van helye, feltéve, hogy a hirdetményi kézbesítésen kívül igénybe vehető egyéb közlési módok alkalmazása elháríthatatlan akadályba ütközik, vagy alkalmazásuk előre eredménytelennek mutatkozik. 
A vezetékjogok utólagos bejegyzésére irányuló eljárásokban – tekintve, hogy azok hosszabb vezetékszakaszokra vonatkoznak – számos ingatlan, és így számos ügyfél érintett. A postai úton történő kézbesítés alkalmazása – az eljárásokra vonatkozó határidő alatt – előre eredménytelennek mutatkozott, pl. mert gyakorlatilag minden esetben szükségessé válna az ismeretlen helyre költözött ügyfelek új lakcímének, vagy a meghalt ügyfelek örököseinek felkutatása. 
A Vet. 159. § n) pontja értelmében a villamos vezetékek közcélúvá történő minősítéséről a Magyar Energia Hivatal dönt, a Vet. egyes rendelkezéseinek végrehajtásáról szóló 273/2007. (X. 19.) Kormányrendelet 40-45. §-ában foglaltak alapján és az általa kiadott engedély esetén a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatalnak és a területi mérésügyi és műszaki biztonsági hatóságoknak nincs hatásköre megvizsgálni, hogy mi alapján közcélú az adott villamos vezetékhálózat.
A GKM rendelet által meghatározott biztonsági övezet, ami a változási vázrajzon is szerepel, érinthet épületeket, ingatlanrészeket, azonban – tekintettel arra, hogy már fennálló vezetékjog utólagos bejegyeztetéséről van szó – nem vizsgálható az, hogy a vezeték vagy az épület épült-e meg előbb. A biztonsági övezet mind a vezeték üzemeltetője, mind a vezetékjoggal érintett ügyfelek biztonságát védi. Ebből következik az is, hogy az esetlegesen akár fél vagy egy m2-es biztonsági övezettel történő érintettség is jelentőséggel bír, mert az életvédelmi, vagyonvédelmi, tűzvédelmi szempontokat ez esetben is figyelembe kell venni. 
A vezetékjog utólagos megállapítására irányuló elsőfokú eljárások száma 2529, Budapesten 645, Szegeden 498, Miskolcon 456, Debrecenben 346, Győrben 232, Pécsen 185, míg Székesfehérváron 167 esetben állapították meg az utólagos vezetékjog fennállását.
5. A Magyar Bankszövetség főtitkára tájékoztatott arról, hogy a bankok belső szabályzatai szerint a telki szolgalmi jog, a földmérési jelek, valamint a villamos berendezések elhelyezését biztosító használati jog, továbbá a vezetékjog, vízvezetési és bányaszolgalmi jog, telekalakítási és építési tilalom elrendelése, egyéb építésügyi korlátozás, a bejegyzés iránti kérelemnek, vagy a megkeresés elutasításának értékcsökkentő vagy értéknövelő hatását az ingatlan értékbecslésekor kell figyelembe venni.
A vezetékjog az ingatlan forgalmi és így minden ebből keletkeztetett értékére is befolyással lehet, ezért a vezetékjog tartalmi megismerése mind a bejegyzett tulajdonos, mind az összes ingatlannal kapcsolatosan érintett („ügyfél”) érdeke. A vezetékjog értékbefolyásoló hatása miatt a jelzálog jogosultat leginkább az érdekli, hogy a vezetékjog egy meglévő (az értékbecslő által mérlegelt) vezeték nyomvonalát biztosítja, vagy egy új, leendő nyomvonalat. 
Üres építési telkek, valamint olyan felépítményes ingatlanok esetén, ahol a Helyi Építési Szabályzat (HÉSZ) építési övezeti besorolása további beépítést enged, ott a vezetékjog nyomvonalának (a védőtávolsággal egyetemben) megismerése elengedhetetlen, hiszen korlátja lehet (épület, építmény elhelyezés, magassági korlát stb.) a fejlesztési elképzeléséknek, ezzel akár csökkentve az ingatlan értékét, nehezítve annak értékesíthetőségét, meghiúsítva egy építési beruházás finanszírozását.
A már meglévő és az ingatlan nyilvántartásban be nem jegyzett – a levegőben vagy a földben elhelyezett – elektromos vezetékekkel kapcsolatban, ha az értékbecslő az ingatlanon már meglevő és a föld felszíne felett elhelyezett vezetékeket, műtárgyakat észlel, azokat az ingatlan értékének meghatározásánál figyelembe tudja venni, függetlenül attól, hogy a vezetékjog a tulajdoni lapon szerepel-e. Az ilyen esetekben a vezetékjog utólagos bejegyeztetése a hitelező bank érdekeit nem sérti. 
Általában értékelve a helyzetet: a vezetékjog nem képezi akadályát a zálogjog érvényesítésének, és a bankok a vezetékjog utólagos bejegyzését nem tekintik a fedezet értékét csökkentő, „ügyfél által tanúsított szerződésszegő magatartásnak”, amennyiben a vezetékjog megléte korábban ismert volt. A szolgalmi jog tehát a fedezet értékét csökkenti vagy csökkentheti, de a fedezet elfogadhatóságát nem befolyásolja. A Bankszövetségnek nincs tudomása arról, hogy korábban kötött hitelszerződést e körülmény miatt felmondtak volna, arra azonban sor kerülhet, hogy ha az ingatlan értékét jelentős mértékben csökkentené a korábban nem ismert vezetékjog, hogy pótlólagos fedezetet kérjen a bank. 
A vezetékjog bejegyzésével kapcsolatosan eljárási problémák is felmerültek. Súlyos gondot jelent az a jelenlegi gyakorlat, miszerint az áramszolgáltató a vezetékjog bejegyzési kérelmében „számos” (akár több száz) ingatlanra egyszerre kéri e jogának bejegyzését. Ezzel rendezetlen ingatlan-nyilvántartási állapotot generál, mert a földhivatal ezeket a kérelmeket csak egyszerre tudja (a kérelem tartalma miatt) feldolgozni, amennyiben bármelyik érintett ingatlanon már van a szóban forgó kérelmet rangsorban megelőző elintézetlen széljegy, akkor az akadályozza a tárgyi vezetékjog bejegyzését. 
A vezetékjog bejegyzésével kapcsolatos földhivatali eljárás jelentős számú (tömeges) vezetékjog bejegyzési kérelem esetén azok elintézése, végleges bejegyzése az ugyanezen ingatlanokra esetlegesen tervezett kölcsönök felvételét késleltetheti, amely a bankoknak és az ügyfeleknek is jelentős problémákat eredményezhet. Az ingatlan-nyilvántartási törvény rendelkezései szerint, amíg a megelőző széljegyet (p1. vezetékjog) a földhivatal nem bírálja el, addig nem jegyezhető be a bank jelzálogjoga. Tömeges vezetékjog bejegyzési eljárás esetén vagy egyedi esetekben is, amennyiben a földhivatalnak hiánypótlásra kell felhívni a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatalt, az eljárás elhúzódása hátrányt jelent.
6. A Magyar Ingatlanközvetítők és Értékbecslők Szakmai Szervezete megkeresésemet követően szakmai konzultációt hívott össze és az alábbi véleményt alkották. A vezetékjog bejegyzése minden egyes esetben a forgalmi érték csökkenését eredményezi. A szakmai konzultáció során egyértelművé vált, hogy az értékcsökkenés valós, ennek a mértéke – figyelembe véve több tényezőt – elérheti, esetenként meghaladja a 10 százalékot. Az értékbecslésre vonatkozó szakmai előírások szerint kötelező a szolgalmi jogok, értékcsökkentő mértékének a megállapítása és figyelembevétele. Erre a különböző típusú ingatlanoknál különféle módon kerül sor, adott esetben bonyolult képletekkel előírt számítás alapján. Az utólagos vezetékjog bejegyzés egy sor olyan kérdést vetett fel, amelyek arra mutatnak, hogy hazánkban az ingatlan-nyilvántartási rendszer hiányos, reformra szorul. Így különösen a naprakész ingatlankataszter kérdése (mely a területek és a rajtuk elhelyezett építmények státuszát, adatait és a változásokat egyértelműen rögzíti), valamint a tulajdoni lap két részre osztása (melyben az egyik lap a földterület összes adatát és a rá vonatkozó jogokat tartalmazza, míg a másik lap a felépítmények hasonló adatait).

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény határozza meg. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Elsőként azt vizsgáltam, hogy az ügyben érintett szervekre kiterjed-e a hatásköröm. Az Obtv. 29. § (1) bekezdés a) pontja hatóságként nevesíti a közigazgatási feladatot ellátó szervet, az eljárásban érintett szervek, mind a földhivatalok, mind a kereskedelmi engedélyezési hivatal területi szervei államigazgatási szervnek minősülnek, így rájuk az ombudsman vizsgálati hatásköre kiterjed. A panaszosok beadványaikban a jogorvoslat tényleges igénybevételének hiányát minden esetben valószínűsítették, a fentiekre tekintettel pedig hatásköröm az egyedi ügyek vizsgálatára egyértelműen fennáll.
II. Az alkotmányos alapelvek és alapvető jogok tekintetében
Az országgyűlési biztos – amint erre már számos jelentésemben is felhívtam a figyelmet – egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alkotmányban kapott mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa vizsgálatai során következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazza az alapjogok korlátozásának alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
1. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglaltak szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság már működése első éveiben elvi éllel állapította meg, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság követelménye azonban nem korlátozódik kizárólag a jogalkotás szférájára, nem csupán a normák egyértelműségét követeli meg, hanem azt is, hogy az egyes jogintézmények működése, vagyis a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. Az alkotmánybírósági gyakorlat alapján egyértelműen jogbizonytalanságot teremt, ha egy közigazgatási szerv az állampolgárokat túlbuzgóságból vagy a jogszabály hibás értelmezésből eredő indokolatlan zaklatásnak teszi ki. A jogállamiság elvéből folyó követelmény a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket. Az irányadó alkotmánybírósági értelmezés alapján a jogbiztonság követelménye – a közhatalmi tevékenység korlátaiként – önálló alkotmányjogi normaként érvényesülnek.
2. A jogállamiság elve, a jogbiztonság követelménye és a jogorvoslathoz való jog szoros kapcsolatban áll egymással. Az Alkotmány 57. § (5) bekezdése alapján a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint a jogorvoslathoz való jog immanens tartalmát képezi, hogy az érdemi határozatokkal szemben más szervhez vagy ugyanazon szervezeten belüli magasabb fórumhoz lehet fordulni. A jogorvoslathoz való jog tényleges érvényesüléséhez a „jogorvoslás” lehetősége is szükséges, vagyis az, hogy a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát. A jogorvoslathoz való jognak az Alkotmányban garantált alapvető joga a rendes jogorvoslatra vonatkozik.
3. Az Alkotmány 13. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot. Az Alkotmány szempontjából a tulajdont a vonatkozó jogszabályok együttese definiálja: az alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori (alkotmányos) közjogi és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni.” A törvényalkotó továbbá a tulajdonhoz való jog alapján mindig köteles tiszteletben tartani azokat a jogosítványokat, amelyeket korábban ő maga alakított ki alkotmányos értelemben vett tulajdonként. Az Alkotmánybíróság kinyilatkoztatta, hogy a magánjogi tulajdonjogi tárgyakon túl azon egyéb vagyoni értékű jogok is tulajdonvédelemben részesülnek, amelyek esetében, a tulajdon „önálló részjogosítványáról” van szó. „Az Alkotmánybíróság […] az alkotmány tulajdonvédelemmel kapcsolatos rendelkezéseit olyan alapjognak tekinti, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a bíróságok az egyéb dologi jellegű vagyoni jogok védelmére is alkalmaznak.” 
Az Alkotmánybíróság szerint az alkotmányos tulajdonvédelem köre és módja nem szükségképpen követi a polgári jogi fogalmakat, és nem azonosítható az absztrakt polgári jogi tulajdon védelmével. Az alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme mindig konkrét; függ a tulajdon alanyától, tárgyától és funkciójától, illetve a korlátozás módjától is.
Az Alkotmány 13. § (2) bekezdése alapján tulajdont kisajátítani csak kivételesen és közérdekből, törvényben szabályozott esetekben és módon, teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás mellett lehet. Az Alkotmánybíróság kimondta, hogy a „kisajátítás a tulajdonviszonyokba való állami beavatkozás legerősebb eszköze, a tulajdon közhatalmi eszközökkel való elvonására ad módot. Ezért a tulajdonhoz való jog védelme érdekében a kisajátítás feltételeit, alapvető garanciáit maga az Alkotmány határozza meg. […] Az Alkotmány kivételesen és közérdekből teszi lehetővé a tulajdon elvonását.”
Az Alkotmánybíróság szerint „Az Alkotmány 13. § (2) bekezdése által a kisajátítás esetében támasztott teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás követelménye a tulajdonhoz való alapvető jog védelmének egyik alkotmányi biztosítéka. Az Alkotmány a tulajdon elvonása esetére értékgaranciát nyújt a tulajdonos számára. Az államnak az Alkotmány 13. § (2) bekezdésével összefüggésben az Alkotmány 8. § (1) bekezdéséből folyó objektív intézményvédelmi kötelezettsége körébe tartozik az, hogy gondoskodjon a tulajdonos Alkotmányban meghatározott követelményeknek megfelelő kártalanításáról. Ez a törvényhozóra azt a kötelezettséget hárítja, hogy a kisajátítás szabályozása során törvényben köteles szabályozni a teljes, feltétlen és azonnali kártalanítás megvalósulásának anyagi jogi és eljárásjogi biztosítékait.”
Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint tehát a tulajdonhoz való jog kivételes alapjog, tekintettel arra, hogy azt az állam akár teljes egészében elvonhatja, vagyis a tulajdont kisajátíthatja. A kisajátítás jogszerűségének vizsgálandó feltételei a közérdekűség, a kivételesség, a kisajátítás módja (csak törvényben szabályozott esetekben és módon történhet), valamint a kártalanítás. A kártalanítás megfelelősége csak előző feltételek megléte esetén vizsgálható. Az előfeltételek fennállása esetén a kisajátítás alkotmányos, amennyiben az azonnali, teljes és feltétlen kártalanítás mellett történik. A kártalanítás feltétlensége kategorikus követelmény, mely azt jelenti, hogy az nem tehető függővé például a költségvetés teherbíró képességétől, sem a kisajátítást elszenvedő tulajdonos személyében vagy egyéb körülményeiben rejlő valamely októl, a kisajátítandó tulajdoni tárgytól, sem bármilyen egyéb körülménytől.
Megjegyzendő ugyanakkor, hogy a közérdek alapján történő tulajdonkorlátozásnál az Alkotmánybíróság nem tekinti elégséges alapnak, hogy a jogszabály általánosságban hivatkozik a korlátozást szükségessé tevő közérdekre, szabad hatósági mérlegelési jogkörben hagyva annak meghatározását, konkrétan milyen tulajdoni tárgyakra kell a korlátozást alkalmazni. A közérdeket jogszabályban úgy kell meghatározni, hogy konkrét ügyben a közérdekből történő korlátozás szükségességét bíróság ellenőrizhesse. A közérdek megléte mellett az alkotmányossági vizsgálat másik szempontja az arányosság követelménye, amely szerint korlátozással elérni kívánt cél fontosságának és az ennek érdekében okozott alapjog-sérelem súlyának összhangban kell állnia.
Az Alkotmánybíróság egy másik határozatában elvi éllel mutatott rá arra, hogy „a tulajdonhoz való jog védelmére kialakított gyakorlata megfelel az 1993. évi XXXI. törvénnyel kihirdetett, az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) első kiegészítő jegyzőkönyve 1. cikkében foglaltaknak, és összhangban áll az Emberi Jogok Európai Bíróságának (a továbbiakban: Bíróság) határozataiban kifejtett elvekkel. Az 1. cikk alapján minden természetes vagy jogi személynek joga van javai tiszteletben tartásához. Senkit sem lehet tulajdonától megfosztani, kivéve, ha ez közérdekből és a törvényben meghatározott feltételek, valamint a nemzetközi jog általános elvei szerint történik.
Az AB rámutatott, hogy a közérdek fogalmát a Bíróság tágan értelmezi: konkrét esetben megjegyezte, hogy a közérdekű tevékenységet végző, de magántársaság légi fuvarozó gazdasági érdekeit a járatok üzemeltetésével kapcsolatban aligha lehet elválasztani az ország egészének érdekeitől. A közérdek meglétének ellenőrzését a Bíróság álláspontja szerint az egyes országok inkább el tudják végezni, mint egy nemzetközi bíróság, de a Bíróság a közérdekre való nyilvánvalóan alaptalan hivatkozást nem fogadja el. A tulajdonjog korlátozásánál a Bíróság állandó gyakorlata szerint ugyanazokat a követelményeket kell alkalmazni, mint amelyeket az Egyezmény a tulajdonjog elvonására meghatároz. Ez azt jelenti, hogy a korlátozás csak akkor fogadható el, ha az okozott sérelem arányos a közérdeket szolgáló előnnyel. Az arányosság kérdésénél a Bíróság széles körben vizsgálja az összefüggéseket és ezen az alapon megállapította az Egyezmény megsértését olyan esetben, amikor a tulajdonjog korlátozásánál az állammal szemben való fellépésre nem volt lehetőség, megfelelő jogvédelmet szolgáló eljárási szabályokat nem dolgoztak ki.
Az Alkotmánybíróság példaként idézi a Bíróságnak egy lengyel ügyben 2004-ben hozott elvi határozatát, amely a konkrét jogsérelem megállapításán túl a jogrendszer alapvető hiányosságát is kiemelte: a Bíróság szerint Lengyelország nem rendelkezett a jogvédelmet szolgáló megfelelő eljárásról a tulajdonjog sérelme esetére, ezért felhívta a tagállamot a megfelelő jogi és közigazgatási lépések megtételére. Ugyanezt a megoldást alkalmazta a Bíróság 2006-ben egy másik lengyel ügyben, amelyben a jogrendszer hiányosságát abban jelölte meg, hogy nem állnak rendelkezésre olyan eljárási és egyéb jogintézmények, amelyek megakadályoznák a tulajdonjog önkényes és kiszámíthatatlan megsértését ezért ismételten felhívta a lengyel államot az arányosságot biztosító jogi megoldás kidolgozására.
Végezetül lényeges rámutatni továbbá az Európai Alkotmány létrehozásáról szóló szerződés II-77. cikkének (1) bekezdésében foglaltakra, amely a tulajdonhoz való joggal összefüggésben az alábbiakat rögzíti: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy jogszerűen szerzett tulajdonát birtokolja, használja, azzal rendelkezzen, és azt örökül hagyja. Tulajdonától senkit sem lehet megfosztani, kivéve, ha ez közérdekből, a törvényben meghatározott esetekben és feltételekkel, valamint az ezáltal elszenvedett veszteségekért kellő időben fizetett méltányos összegű kártalanítás mellett történik. A tulajdon használatát, az általános érdek által szükségessé tett mértékben, törvénnyel lehet szabályozni.”

III. Az ügy érdeme tekintetében
1. Alapvetések: a vezetékjog, mint közérdekű használati jog
Ahogyan arra az előző, II. pontban – a kapcsolódó alkotmánybírósági gyakorlat alapján – utaltam a tulajdonhoz való jog egy speciális szerkezetű, akár közérdekből is korlátozható, sőt elvonható (kisajátítás) alapjog. Ismételten rögzíteni kell, hogy az Alkotmány szempontjából a tulajdont a vonatkozó jogszabályok együttese definiálja, az alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori közjogi és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni. Bár alapjogi aspektusú vizsgálatom kiindulópontja a tulajdonjog alkotmányjogi fogalma és korlátozhatósága, a vezetékjog kérdéskörével összefüggésben jelezni kell, hogy polgári jogi oldalról közelítve a tulajdonjog tartalmát általánosságban egyfelől a tulajdonost megillető alanyi jogokkal, másfelől a tulajdonost terhelő kötelezettségekkel lehet jellemezni. 
Jelen vizsgálat szempontjából a kötelezettségek köréből, két tulajdonjogi korlát említhető: egyrészt az ún. szomszédjog, másrészt az ún. használati (korlátolt dologi) jog. A tulajdon korlátozása körében a magánjogi jellegű korlátokon túl ki kell emelni a rendkívül szerteágazó közjogi jellegű korlátozásokat, amelyek mögött, egyfajta közös pontként mindig a közérdek érvényesítése és védelme húzódik meg.
A Ptk. utal rá, hogy a tulajdonjog gyakorlásával kapcsolatos termelési, építésügyi, egészségügyi, vízügyi és egyéb előírásokat külön jogszabályok tartalmazzák. Az „egyéb” előírásokra utalás jelzi, hogy e korlátozásoknak még a jogágak szerinti taxatív felsorolása is lehetetlen. Továbbá az ilyen tiltó és parancsoló normák köre a technika fejlődésével folytonosan változik, ezek indoka általánosságban a közérdek. A Ptk. továbbá rögzíti, hogy az ingatlan tulajdonosa köteles eltűrni, hogy az erre külön jogszabályban feljogosított (pl. villamos energia-, gázszolgáltató, bányavállalatok, vízügyi, távközlési, közegészségügyi, stb.) szervek – a szakfeladataik ellátásához szükséges mértékben – az ingatlant időlegesen használják, arra használati jogot szerezzenek; vagy a tulajdonjogát egyébként korlátozzák.
A konkrét panaszbeadványokban, elsősorban az egyes hatóságok tevékenységével összefüggésben megfogalmazott kifogások vizsgálatát megelőzően a következőkben szükségesnek tartottam a legfontosabb alapfogalmakra, alapintézményekre (vezetékjog, az utólagos vezetékjog, az idegen telek és a biztonsági övezet jogi tartalma) vonatkozó, akár többszintű polgári és közigazgatási anyagi jogi szabályok összefoglaló áttekintését. A fogalmi tisztázás és alapvetés szükségességét igazolja, hogy a vizsgálat során azt tapasztaltam, hogy a hatósági jogalkalmazásban a fogalomhasználat – különösen a gyakori jogszabály-módosítások okán – következetlenné, inkoherenssé vált, amely önmagában visszás helyzetet teremthet.
1.1 A közérdekű használati jog, a vezetékjog
A használati (korlátolt dologi) jogok olyan jogviszonyok, amelyek a tulajdonjog tartalmát alkotó egyes részjogosultságok önállósult jogviszonyok formáját öltik. A használati jogok a tulajdonjog által biztosított használati lehetőségek önállósulása, és a jogosult számára a dolog bizonyos irányú és meghatározott mértékű használatát teszik lehetővé. A tulajdonjog önállósult részjogosítványai közé tartozik a telki szolgalom és a közérdekű használati jog alapítása. A Ptk. adja meg a telki szolgalom fogalmának jogszabályi definícióját, vagyis a telki szolgalom alapján valamely ingatlan mindenkori birtokosa más ingatlanát meghatározott terjedelemben használhatja, vagy követelheti, hogy a szolgalommal terhelt ingatlan birtokosa a jogosultságából egyébként folyó valamely magatartástól tartózkodjék.
A tudományos-technikai haladás lehetővé és szükségessé is tette, hogy a tulajdonosok (földhasználók) mellett bizonyos ingatlanoknak más irányban is hasznát vehessék azok a közszolgáltatást nyújtó szervek, amelyek 
·	a közérdek szolgálatában jeleket, jelzéseket állítanak fel, kisebb alapterületű, de fontos építményeket létesítenek (pl. transzformátorépület), 
·	vezetékeket helyeznek el a felszín alatt (víz-, csatorna-, olaj-, gázvezeték), 
·	az ingatlanok fölötti légtérben (villamos-, telefonvezetékek), vagy olyan – elsősorban nem a földfelszínen folyó – gazdasági tevékenységet fejtenek ki, amelyhez a felszín igénybevételére is szükség van (bányászat).
Az effajta igénybevételre az a jellemző, hogy a szóban forgó berendezéseknek, felszereléseknek a célszerűség, a gazdaságosság követelményeinek, nemegyszer a szigorú előírásoknak megfelelő létesítése és használata során, több tulajdonos (földhasználó) ingatlanát kell felhasználni, ámde nem olyan mértékben; hogy a kisajátítás indokolt lenne.
A közérdekű használati jog a telki szolgalom jegyeit hordozza, ugyanakkor nyilvánvaló az is, hogy ilyen esetekben nem egy uralkodó telek, illetőleg nem annak mindenkori birtokosa javát szolgáló korlátozásról van szó. Miután a korlátozás a közösség javát szolgálja, jogosultként az állam, más közjogi jogi személy illetőleg – a Ptk. szóhasználatában – közérdekből feljogosított más szerv jöhet szóba. Ezért nevezhetjük az ide tartozó használati jogokat közérdekű használati jogoknak, vagy közelebbről közérdekű (telki) szolgalomnak. Szükséges hangsúlyozni, hogy a Ptk.-ban nevesített használati jog gyűjtőfogalom, amely magába foglalja a nyomvonalas vezeték esetén úgy a szolgalmat (vezetékjog), mint az ágazati jogszabályokban nevesített más használati jogokat. 
A (telki) szolgalom tartalmát tekintve az ingatlannak bármely gazdaságilag indokolt használatára irányulhat. A telki szolgalmak kimerítő jellegű törvényi felsorolása éppen ezért lehetetlen. A Ptk. 166. § (2) bekezdése csupán néhány tipikus célt említ, melyekre telki szolgalmat lehet alapítani, mint pl. átjárás, vízellátás és vízelvezetés, pince létesítése, vezeték, vezetékoszlop elhelyezése, stb. vagy a jogosult számára előnyös más hasonló cél. 
A vezetékjog, mint közérdekű használati jog alapításának a célja, hogy a hálózati engedélyes idegen ingatlanon közcélú hálózatot helyezzen el, azt – a közérdekből – üzemeltesse. A vezetékjog alapján földalatti és feletti vezetéket építhet, tartószerkezetet és azon elhelyezett átalakító- és kapcsoló berendezést helyezhet el, vagyis a vezetékjog alapítása a jogosult aktív magatartásához kötött. A vezetékjoggal összefüggésben a Vet. 123. § (3) bekezdése előírja, hogy a közcélú hálózat idegen ingatlanon történő elhelyezésére a hálózati engedélyes javára a Hatóság vezetékjogot engedélyezhet, ha az a közcélú hálózat szükséges fejlesztése érdekében indokolt, és az ingatlan használatát lényegesen nem akadályozza. A vezetékjog, mint közérdekű használati jog tartalmát a Vet. 123. § (4) bekezdése bontja ki.
A Ptk. 171. § (1) és (2) bekezdése a közérdekű szolgalomalapítást az államigazgatási szerv hatáskörébe utalta, eszerint ingatlanra közérdekből a külön jogszabályban feljogosított szervek javára – államigazgatási szerv határozatával – szolgalmat vagy más használati jogot lehet alapítani, a használati jog alapításáért ugyanakkor kártalanítás jár. A használati jog alapításának eseteit, továbbá a kártalanítás szabályait külön jogszabály állapítja meg.
A Ptk. felhatalmazása alapján törvény határozza meg azokat a szerveket, amelyek javára használati jog, szolgalom létrehozható. A közérdekű használati jog az államigazgatási szerv határozatával keletkezik, és e szerv határozatával szüntethető meg. A használati jog jogosultja a használati jogért egyszeri kártalanítást fizet, közterület esetén – az önkormányzati rendeletben meghatározottak szerint – egyszeri közterület használati díjat. A kártalanítás összegének megállapításánál nemcsak a föld, épület értékét kell figyelembe venni, hanem mindazt a károsodást, amely a használati jog alapítása miatt éri a tulajdonost (földhasználót). Az eljárás a külön jogszabályban feljogosított szervek kérelme alapján indul. Államigazgatási szerv határozatával használati jogot csak közérdekből létesíthet. A közérdek fennállását pedig a határozathozatal előtt hivatalból kell vizsgálni. 
A Vet. „Építési engedélyezési eljárások idegen ingatlanon” címet viselő fejezetében konkrét célhoz köti a közérdekű használati jog alapításának lehetőségét: közcélú hálózat megépítése céljából előmunkálati jogot, vezetékjogot, használati jogot kérhet a hálózati engedélyes. A törvény rendelkezése szerint a hatóság (első fokon a fővárosi és megyei kormányhivatal mérésügyi és műszaki biztonsági hatóságai, másodfokon a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal központi szerve) csak abban az esetben engedélyezheti a vezetékjog alapítását, ha az a közcélú hálózat szükséges fejlesztése érdekében indokolt, és az ingatlan használatát lényegesen nem akadályozza. 
A közérdekű szolgalom alapításának egyik feltétele a közcélúság, másik feltétele a közcélú hálózat létesítése. A Vet. értelmező rendelkezése szerint közcélú hálózat az olyan átviteli vagy elosztó hálózat, amely szükséges a villamosenergia-rendszer biztonságos és hatékony működéséhez. A törvény a Magyar Energia Hivatal kizárólagos hatáskörébe utalja – az átviteli rendszerirányító javaslata alapján – a vezetékek közcélúvá, ezen belül átviteli, illetve elosztó vezetékké történő minősítését, átminősítését.
A közcélú hálózat megépítése céljából kérhető használati jogokhoz kapcsolódó jogosultságokat a Vet. taxatív módon meghatározza. A hálózati engedélyes a vezetékjog alapján az idegen ingatlanon a következő tevékenységeket végezheti:
a)	föld alatti és feletti vezetéket, valamint távközlési összeköttetést helyezhet el,
b)	tartószerkezetet és azon elhelyezett átalakító- és kapcsoló berendezést építhet,
c)	nem tartószerkezeten elhelyezett, külön jogszabályban meghatározott átalakító- és kapcsoló berendezést építhet,
d)	a közcélú hálózat mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja, majd a megépítést követően a hálózati engedélyes a vezetékjog vagy a jogerős üzemeltetési engedély alapján az építményeket üzemeltetheti, karbantarthatja, kijavíthatja és átalakíthatja, felújíthatja, továbbá a vezeték mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja.
A vezetékjog alapítása tehát az engedélyes aktív magatartásához kötött – elhelyezhet, építhet, eltávolíthat, majd üzemeltethet – aminek különös szerepe van nem csak az alapítás és az elbirtoklás tekintetében, hanem a vezetékjog megszűnése esetén is. 
A jogalkotó határidő tűzésével megteremtette a közcélú hálózatot érintő vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba történő utólagos bejegyzésének a lehetőségét azokban az esetekben, amikor egy korábbi időpontban, az idegen ingatlanon már megépült és üzembe helyezett közcélú átviteli és elosztó vezeték, tartószerkezet és azon elhelyezett átalakító- és kapcsoló berendezés tekintetében a vezetékjog az ingatlan-nyilvántartásba nem került bejegyzésre. Az újonnan létesítendő és a már megépült, üzembe helyezett közcélú létesítmények esetében a vezetékjog megállapításánál ugyanazoknak a feltételeknek kell teljesülnie, az eltérés csupán annyi, hogy az utóbbi már megépült és üzemel, csak a szolgalom alapítása maradt el.
A fent idézett törvényi előírásoknak megfelelően álláspontom szerint vezetékjogot alapítani csak olyan idegen ingatlanra lehet, ahol a vezetékjog tárgyát képező létesítmények – a föld felszíne felett, illetve alatt – fizikailag is megjelennek, arra üzemeltetési engedélyt kaptak. Önmagában tehát a létesítmények fizikai megjelenése sem teremt elegendő alapot a szolgalom megállapításához, azokat üzemeltetni is kell, a közérdekű vezetékjog alapításának célja ugyanis a villamosenergia-rendszer biztonságos és hatékony működésének biztosítása.
1.2 A vezetékjog alapítása: idegen ingatlan és a közterület fogalma 
A vezetékjog alapításának, illetve fennállásának tekintetében idegen ingatlan mindaz a földrészlet, amely nincs az engedélyes tulajdonában. Az idegen ingatlan fogalmának meghatározásánál azonban fontos különbséget tenni az ingatlan rendeltetése szerint, így különösen a közterület (köztulajdon, az állam, valamint az önkormányzat forgalomképtelen vagyona), illetve más funkciót betöltő ingatlanok (belterületi beépítésre szánt, külterületi mezőgazdasági stb.) között. 
A közterület mind rendeltetését, mind tulajdoni formáját tekintve sajátos tulajdoni tárgy. A közterület fogalmát az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (a továbbiakban: Étv.) definiálta. Az Étv. szerint közterületnek minősül minden közhasználatra szolgáló állami vagy önkormányzati tulajdonban álló földterület, amelyet a rendeltetésének megfelelően bárki használhat, és az ingatlan-nyilvántartás ekként tart nyilván. Egyéb ingatlanoknak a közhasználat céljára átadott területrészére – az erről szóló külön szerződésben foglaltak keretei között - a közterületre vonatkozó rendelkezéseket kell alkalmazni. Az Étv. felsorolása szerint a közterület rendeltetéséhez tartozik különösen – többek mellett – a közművek elhelyezése.
E definícióknak megfelelően a közterület egy olyan „közjószág”, amelyet rendeltetetésének megfelelően bárki használhat. A közterület közcélokat szolgáló olyan ingatlan, amelynek mindenki számára hozzáférhető, biztonságos és zavartalan használatát jogszabályi előírások biztosítják. A törvény a település szabályozási tervének kötelező elemeként írják elő a közterületek lehatárolását és rendeltetésének meghatározását, a szabályozás alapján a helyi építési szabályzatban kell szabályozni a különböző célú közterületek felhasználását és az azokon történő építés feltételeit és szabályait.
Az Étv. fentebb idézett közterület definíciójából következően a közterület rendeltetése többek között a közösségi igényeket kiszolgáló közművek elhelyezésének biztosítása. Az Étv. ezen értelmező rendelkezése egyértelműen kifejezésre juttatja, hogy a közművek elhelyezésére kifejezetten a közterület – függetlenül attól, hogy az állami vagy önkormányzati tulajdon tárgya-e – szolgál. Az Országgyűlés ezt az alapelvet – 2011-es módosítását követően – a Vet.-ben is nyomatékosan kifejezésre juttatta. A törvény külön is kiemeli, hogy a közcélú hálózat nyomvonalát úgy kell kijelölni és megtervezni, hogy az lehetőleg közterületen haladjon és a lehető legkisebb mértékben érintsen termőföldet vagy egyéb nem köztulajdonban lévő ingatlant.
Mindezzel kapcsolatban érdemes utalni arra is, hogy az Alkotmánybíróság a közművek elhelyezésével összefüggésben azt állapította meg, hogy a közművek elhelyezésére főszabály szerint a közterület (akár állami, akár önkormányzati tulajdonban van) szolgál, így a szolgalomalapítás – melynek célja a közmű üzemeltetésének biztosítása – indokolatlan, hiszen a közterület ezt a funkciót eleve magában hordozza.
Lényeges, hogy a közterületen elhelyezett közművek esetében önálló vezetékjog alapítására és ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésére nem kerülhet sor, mert ugyanazon a földrészleten több „szolgalomra jogosult” közüzemi szolgáltató is jelen van – gáz, víz, csatorna, távhő, távközlés, stb. – és a közterületet nem csak, hogy szabadon bárki használhatja, hanem erre a közmű engedélyesét jogszabály jogosítja fel. Természetesen az engedélyes, üzemeltető köteles a megépült létesítményeket az állami földmérési alaptérképen feltüntetni, ezekről a létesítményekről közműnyilvántartást kellett, és kell vezetni.
1.3 A biztonsági övezettel és a hatásterülettel kapcsolatos kérdések
A megépült és üzembe helyezett létesítmény biztonsági övezete (hatásterülete) olyan, rendeletben megállapított földrajzi terület, amelyre a tervezett, megépített létesítmény számottevő mértékű hatást gyakorol. 
Az előző pontban kifejtettek alapján vezetékjogot alapítani csak olyan idegen ingatlanra lehet, ahol a jogszabályban felsorolt, a vezetékjog célját és tárgyát képező létesítmények – a föld felszíne felett, illetve alatt – fizikailag is megjelennek, arra üzemeltetési engedélyt kaptak. A Vet. alapján a villamosmű, a termelői vezeték, a magánvezeték, a közvetlen vezeték és a csatlakozó berendezés, valamint az azt körülvevő környezet kölcsönös védelme érdekében biztonsági övezetet kell kijelölni, amely terjedelmét, továbbá az érvényesítendő tilalmakat és korlátozásokat az ágazatért felelős miniszter rendeletben állapítja meg.
A biztonsági övezetek terjedelmét és tartalmát (tilalmak, korlátok, magatartási szabályok) a törvényekben kapott felhatalmazás alapján, ágazati rendeletekben kell rögzíteni az adott létesítmény műszaki adottságainak a függvényében. A GKM rendelet a villamos berendezések tekintetében alkalmazandó biztonsági övezetek terjedelmét pedig a 7-10. §-okban a külön-külön részletezve felsorolja az azt befolyásoló összes számba vehető körülmény meghatározásával, így különösen föld feletti vezeték; földben elhelyezett vezeték; belterületre és fokozott biztonságra vonatkozó előírások; burkolt vezeték, vagy szigetelt vezeték; kábelalagút, kábelcsatorna stb.
A villamos berendezés biztonsági övezetében részletesen leírt tiltó és korlátozó normák alkalmazásának a szükségszerűségét nagyban befolyásolja a biztonsági övezettel érintett ingatlan rendeltetése, az ott végzett, illetve végezhető tevékenység köre. Ezek a tiltó és korlátozó normák nem egyszer más szakági jogszabályokban, engedélyezési eljárásokban jelennek meg. A biztonsági övezet a kölcsönös védelem biztosításán túl az építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokban a hatásterület konkretizálásaként az ügyféli pozíció meghatározásának funkcióját is betölti.
Meg kell említeni azt is, hogy biztonsági övezete nem csak a villamosenergia-rendszer biztonságos és hatékony működését szolgáló, a közérdekű szolgalom alapítását lehetővé tevő közcélú hálózatnak van, hanem a GKM rendeletben előírt tilalmak és korlátozások egyaránt vonatkoznak a közvetlen vezetékek, az összekötő- és fogyasztó berendezések biztonsági övezetében folytatott tevékenységekre is.
Ahogyan már a közterület fogalmának, rendeltetésének tisztázásánál láthattuk, a közterület – a villamos berendezéseken kívül – számos, ugyancsak biztonsági övezettel rendelkező közüzemi létesítmény elhelyezésére szolgál. Az Étv. kifejezetten előírja, hogy a településszerkezeti tervben meg kell határozni a bel- és külterületeket, a beépítésre szánt, illetve a beépítésre nem szánt területeket, azok tagozódását, a település szerkezetét meghatározó műszaki infrastruktúra-hálózatokat, az egyes területeken belül fel kell tüntetni a terület felhasználását veszélyeztető, illetőleg arra kiható tényezőket, különösen a külön jogszabályok alapján előírt minden olyan tényezőt, amely a terület felhasználását vagy beépítését befolyásolja.
A továbbiakban azt vizsgáltam, hogy fennállnak-e a vezetékjog alapításának a feltételei abban az esetben, amikor az ingatlant csak a mellette elhelyezkedő ingatlanon megépült létesítmény biztonsági övezete érinti. A közérdekű használati jog célhoz és a jogosult aktív magatartásához kötött. A vezetékjog alapításának a célja, hogy a hálózati engedélyes az idegen ingatlanon közcélú hálózatot megépítse, az építményeket üzemeltesse, karbantartsa, továbbá ezeket kijavíthatja és átalakíthatja, felújíthatja, vezeték mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja, vagyis a felsorolt tevékenységek elvégzése céljából a vezetékjoggal érintett ingatlanra beléphet.
A Hivatalomhoz benyújtott beadványokban sérelmezett bejegyzések a csatolt és bekért dokumentumok tanúsága szerint, olyan ingatlanok tekintetében alapítottak vezetékjogot, amelyek esetében a törvényben rögzített feltételek eleve nem állnak fenn. Álláspontom szerint a vezetékjog alapítására hatáskörrel rendelkező államigazgatási szervnek az engedélyes által benyújtott mindazon kérelmeit, amelyekben vezetékjog megállapítását és ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzését közterületre kérte, az előző pontban kifejtettekre figyelemmel, bizonyosan el kellett volna utasítania.
A Vet. 124. § (1) bekezdése értelmében a hálózati engedélyes a vezetékjog alapján az idegen ingatlanon az alábbi tevékenységeket végezheti: vezetéket építhet, valamint ahhoz tartozó távközlési összeköttetést helyezhet el, tartószerkezetet és azon elhelyezett átalakító- és kapcsoló berendezést helyezhet el, nem tartószerkezeten elhelyezett elosztó berendezést, külön jogszabályban meghatározott átalakító- és kapcsoló berendezést helyezhet el, az építés során a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja. 
A Vet. 124. § (2) bekezdése alapján a hálózati engedélyes a vezetékjog vagy a jogerős üzemeltetési engedély alapján az építményeket üzemeltetheti, karbantarthatja, kijavíthatja és átalakíthatja, felújíthatja, továbbá a közcélú hálózat, termelői vezeték, magánvezeték vagy a közvetlen vezeték mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja, a felsorolt tevékenységek elvégzése céljából a vezetékjoggal érintett ingatlanra beléphet.
Ugyanakkor a Korm.rend. 15. § (1) bekezdése azt is kimondja, hogy a vezetékjogi engedélyben vagy mellékletében kell meghatározni a közcélú hálózat nyomvonalát, tartószerkezeteinek helyét, az általuk elfoglalt terület nagyságát, a közcélú hálózat biztonsági övezeteként kijelölt területsáv nagyságát.
A Vet. fenti szabályainak összevetéséből az következne, hogy a vezetékjog magában foglalja a biztonsági övezet fogalmát (tehát járulékos elem). Megállapítható, hogy két külön jog intézményről van szó: míg a vezetékjog egy létesítmény építésére vonatkozik, a biztonsági övezet pedig az előzőekben megépített és működő létesítményhez kapcsolódó fenntartást, üzemeltetést és a környezet kölcsönös védelmét szolgálja.
A panaszok magas száma és tartalma arra hívja fel a figyelmet, hogy a megalkotott törvényi és rendeleti szabályozás, és az alkalmazott joggyakorlat alapján nem egyértelmű, hogy a vezetékjog ténylegesen magába foglalja-e a biztonsági övezetet vagy sem. Itt értelemszerűen többféle, alternatív szabályozási koncepció is elképzelhető, ennek kiválasztása nem az országgyűlési biztos feladata. Azt ugyanakkor meg kell állapítanom, hogy a részben ellentmondó szabályozási elemek (Ptk. és Vet.) és az ezt követő ugyancsak ellentmondásos gyakorlat alapján fennálló jogi helyzet pedig önmagában alkalmas arra, hogy a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményének sérelmét idézze elő.
1.4 Az utólagos vezetékjog mibenléte
1.4.1 A Vet. 172. § (2) bekezdése alapján a hálózati engedélyes a törvény hatálybalépésétől számított öt éven belül kérheti a vezetékjog megállapítását, vagy a vezetékjog bejegyzésére alkalmas határozat kiadását. A vezetékjog utólagos bejegyzésének kezdeményezésére az engedélyesnek akkor volt lehetősége a kérelem benyújtását megelőzően tíz évvel korábban idegen ingatlanon megépült és üzembe helyezett közcélú átviteli és elosztó vezeték, tartószerkezet és azon elhelyezett átalakító- és kapcsoló berendezés tekintetében, ha 
·	azok elhelyezésére vonatkozó vezetékjog alapítása nem történt meg, vagy 
·	a vezetékjogi engedély nem lelhető fel, illetve 
·	a vezetékjog az ingatlan-nyilvántartásba nem került bejegyzésre a hatóságtól. 
A jogalkotó a Vet. vonatkozó részét 2011. július 11-ei hatállyal, a 2011. évi XXIX. törvénnyel módosította, „a kérelem benyújtását megelőzően tíz évvel korábban idegen ingatlanon” szövegrészt kiegészítette a „legalább tíz évvel korábban” szövegrésszel.
A Vet. 172. § (2) bekezdés szerinti utólagos vezetékjog bejegyzésének egyik feltétele, hogy a kérelemnek hatósághoz való benyújtását megelőzően legalább 10 évvel korábban létesült létesítményre vonatkozzon. A kérelmeket a Vet. hatálybalépésétől, azaz 2007 októberétől számított 5 éven belül lehet benyújtani, figyelemmel erre, tehát a bejegyzési kérelmek, azok benyújtási időpontjától függően 1997 és 2002 éveket megelőző időszakban megvalósult építményekre vonatkozhatnak.
A második követelmény az idegen ingatlanon történő építkezés, amelynek fogalmát már korábban részleteztem. További feltétel a létesítmények megépülte és üzembe helyezése. 
Ennek keretében vizsgálandó, hogy e létesítmények építésére és üzembe helyezésére azok megvalósításakor milyen szabályok vonatkoztak, azaz milyen hatóság, milyen döntése alapján létesültek és üzemeltek. Ennek érdekében feltártam a korabeli engedélyezési szabályokat. Az 1962. évi Vet. és annak végrehajtási rendelete kimondta, hogy a villamosmű (ide tartozott a vezetékhálózat is) létesítése és üzembe helyezése tekintetében a beruházásokra vonatkozó jogszabályok rendelkezéseit a Vet.-tel összhangban kell alkalmazni, amelyek alapján az építmények esetén szükséges volt a terület felhasználási, az építési és a használatba vételi engedélyre, illetve idegen ingatlanon történő létesítésnél vezetékjogi engedélyre. 
Az építésügyi engedélyeket az elsőfokú építésügyi hatóság jogkörében eljáró megyei tanács vb, illetve a helyi tanácsok végrehajtó bizottságának szakigazgatási szervei adták ki. A vezetékjogi engedéllyel kapcsolatosan a Vet. végrehajtási rendelete rögzítette, hogy a törvény hatályba léptekor meglevő vezetékre a vezetékjogot a tényleges állapotnak megfelelően engedélyezettnek kell tekinteni. A Vet. hatályba lépését követően a vezetékjoggal kapcsolatos jogkört az Országos Villamosenergia Felügyelet (OVF) gyakorolta, amely a jogerős terület felhasználási engedély megadása után a vezetékjogra vonatkozó kérelem jogszabályban meghatározott mellékletein (nyomvonalrajzon) jegyezte fel döntését. Az OVF egészen 1979. december 13-ig gyakorolta hatáskörét, amikortól e jogosítványát első fokon a Körzeti Energetikai és Energiabiztonságtechnikai Felügyelet, illetve a 20 kV-on belüli feszültségű vezetékek esetében a Felügyelet Budapesti Körzete vette át, de ezen időponttól döntését a mellékletre való feljegyzésen túl már külön határozatban hozta meg egészen 2002 év végéig. 
A hivatkozott rendelet 1. §-a értelmében az állami tulajdonban lévő villamosműhöz tartozó vezetéket (annak tartozékait, földfeletti vezeték esetén annak tartószerkezeteit is) a villamosmű üzembentartójának kezelésében, használatában nem álló ingatlanon a vezetékjog alapján szabad elhelyezni és üzemben tartani, amely egyben a vezeték létesítésének engedélyezésére is kiterjed. Kivétel, így újabb vezetékjog engedélyezése nélkül létesíthető már meglévő vezetékkel azonos nyomvonalú új vezeték, ha a vezeték teljes hosszában a már engedélyezett vezetékkel azonos nyomvonalon halad és annál nem nagyobb feszültségű, további kivétel, hogy vezetékjog engedélyezése nélkül létesíthető elosztóvezeték az ingatlantulajdonosának írásbeli hozzájárulása alapján, ideértve a vezeték keresztezésére, vagy megközelítésére vonatkozó külön rendelkezések alapján adott hozzájárulást is. Ebben az esetben a vezeték létesítéséhez adott hozzájárulás nem vonható vissza és a vezeték létesítője és üzembentartója járva a vezetékjogi engedéllyel azonos jogokat biztosít.
Az 1994. évi XLVIII. törvény értelmében engedélyköteles tevékenységek minősült az erőmű létesítése, megszüntetése, valamint a villamos energia termelése, szállítása és szolgáltatása. Az alap- és elosztóhálózat, illetve ideértve az ehhez kapcsolódó átalakító és kapcsoló berendezések létesítésére a törvény irányadó szabályként az idegen ingatlanra vonatkozó jogokkal összefüggő szabályokat rendelte alkalmazni, így vezetékhálózat idegen ingatlanon történő elhelyezésére és üzemeltetésére az engedélyes javára vezetékjog volt engedélyezhető, ha az ingatlan használatát az lényegesen nem akadályozta. Ugyanakkor az 1000 V-nál nem nagyobb névleges feszültségű vezetékek és tartozékaik az ingatlan tulajdonosának hozzájárulásával is elhelyezhetők és üzemeltethetők voltak. 
A korábbi engedélyezési eljárástól eltérően már nem volt szükség külön területelhasználati engedélyezési eljárás lefolytatására, hanem az építésügyi hatóság e kérdésben a vezetékjogi engedélyezési eljárásban döntött. A villamos energia szállítására, valamint szolgáltatására kiadott működési engedély alapján az engedélyes az általa később létesített alaphálózat és elosztóhálózat működtetésére is jogosult. A működési engedély kiadása pedig a Magyar Energia Hivatal hatáskörébe tartozott. 
Az engedélyekkel kapcsolatosan tehát megállapítható, hogy az 1962 előtt épített vezetékekre a vezetékjog a törvény erejénél fogva megalapítottnak kellett tekinteni, azt követően pedig vezetékhálózat elhelyezéséhez vezetékjogi engedély meglétére volt szükség a jogszabályban meghatározott esetek kivételével. Lényeges ugyanakkor, hogy a kivételek esetében a jogszabályban rögzített feltételeknek kellett teljesülni, de ténylegesen a vezetékjog hatóság általi megalapítására nem történt meg.
Újabb feltétel, hogy a létesítmény közcélú legyen. Az 1962. évi Vet. szerint a közcélú az a villamosmű, amely állami tulajdonban van a lakosság, a vállalatok, az intézmények és más szervek villamosenergia szükségletének kielégítését, valamint a közvilágítás ellátását szolgálja. Az 1994. évi Vet. szerint a közcélú villamosmű az az erőmű, alap- és elosztóhálózat, amely a villamos energia termelésének éves átlagban legalább 60%-át közcélra termel, az alaphálózat (korábbi Vet. szerint távvezeték) nagyfeszültségű vezetékrendszer, amely a villamos energia szállítására szolgál; az elosztóhálózat pedig a villamos energiának a fogyasztási körzetben való elosztására és a csatlakozó berendezésekhez való eljuttatására szolgál.
Az utólagos vezetékjog bejegyzésének következő feltétel csoportja nagyban átfedi az előzőekben részletezett vezetékjogi engedélyezéssel kapcsolatos szabályrendszert, hiszen meghatározza azokat az eseteket, amikor lehet kérni a bejegyzést a földfeletti vezetékek esetén. Így a Vet. szerint akkor, ha a létesítmény elhelyezésére a vezetékjog alapítása nem történt meg, vagyis, ha a vezetékhálózat 1962 előtt létesült, vagy 1995-ig az új hálózat a korábbival azonos nyomvonalon és a korábbinál nem magasabb feszültséggel készült, illetve az elosztó hálózat létesítője bírt az ingatlan tulajdonosának írásos hozzájárulásával. 1995 után pedig az 1 KV-nál nem nagyobb névleges feszültségű vezetékek és tartozékaik létesítéséhez adott tulajdonosi hozzájárulás is azonos jogokat biztosított a vezetékjogi engedéllyel. 
Az utólagos vezetékjogi bejegyzést lehet kérni akkor is, ha a vezetékjogi engedély nem lelhető fel, ezen az érthető, hogy a jogosult a vezetékjogi engedéllyel rendelkezett a létesítéskor, de az valamely oknál fogva nem lelhető fel. Ebben az esetben annak végiggondolása szükséges, hogy a megadott engedélyek fellelhetősége mely szervnél lehetséges. A vezetékjogi engedély benyújtására a jogszabályban meghatározott kivételekkel a beruházót, később az áramszolgáltató vállalatot és az Országos Villamostávvezeték Vállalatot kötelezte a NIM rendelet, a hatóság pedig az engedélyt a kérelmezőn keresztül megküldte az üzembentartónak és az elsőfokú építésügyi hatóságnak és a helyi tanács végrehajtó bizottságának, majd 1990-től, ha a terület-felhasználási engedélyt a főjegyző adta ki, akkor neki, valamint a polgármesternek. Az építésügyi hatóság pedig a vezetékjogot feljegyezte a terület-felhasználási engedélyekről vezetett nyilvántartásába. 
E csoportba tartozó következő másik vagylagos feltétel, hogy a vezetékjog az ingatlan-nyilvántartásba nem került bejegyzésre. Ennek egyik esete lehet a csoport elsőként elemzett feltétele is, vagyis, abban az esetben a vezetékjogot nem lehetett bejegyeztetni az ingatlan-nyilvántartásba (vagy a telekkönyvbe), ha az megalapításra sem került. Másik esete lehet, hogy a bejegyzést a törvény nem tette kötelezővé, hiszen 1962 előtt a földalatti vezetékekre és berendezésekre a vezetékjognak a telekkönyvbe való bejegyzését írta elő az 1962. évi Vet., annak hatályba lépésétől számított 3 éven belül. A törvény továbbá meghatározta, hogy a földalatti vezetékek és berendezés elhelyezése céljából nem közterületre engedélyezett vezetékjogot az üzembentartó kérelme alapján a telekkönyvbe be kell jegyezni, a földfeletti létesítményekre azonban nem írt elő telekkönyvi bejegyzést.
Az 1994. évi Vet. tette egységesen kötelezővé a vezetékjog bejegyzését, ezáltal már a földfeletti vezetékekre és berendezésekre is vonatkozott az ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzési kötelezettség, amit az engedélyesnek kellett kérni. A vezetékjog engedélyezésével kapcsolatos hatósági eljárásban a vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésének elrendelésére az eljáró hatóságnak hatásköre nem volt, a vezetékjog biztosításával egyidejűleg a Vet. rendelkezéseinek megfelelően az engedélyest kellett köteleznie az ingatlan-nyilvántartási eljárás megindítására.
Míg azonban e törvény hatálybalépését megelőzően a vezetékjog ingyenes volt, addig az új Vet. – az alkotmányossági elvárásoknak is megfelelően – kimondta, hogy annak gyakorlása során a jelek elhelyezésével, mérésekkel, vizsgálatokkal; a létesítmények elhelyezésével, illetőleg azok megközelítésével, azokon való munkavégzéssel és az ingatlan használatának akadályozásával (korlátozásával) okozott kárt az engedélyes az ingatlan tulajdonosának, használójának (a továbbiakban együtt: tulajdonos) köteles megtéríteni. A vezetékjog engedélyezése esetén a kártalanítás összegében a károsult és az engedélyes állapodik meg, ennek hiányában az engedélyes az őt megillető jogokat csak akkor gyakorolhatja, ha a károsultnak egyidejűleg szakértői véleményben megállapított kártalanítást fizet, vagy annak megfizetésére megfelelő biztosítékot ad. Fontos rögzíteni azt, hogy károsult a kártalanítás esedékessé vált, de nem teljesített összegét, továbbá a kártalanítás felajánlott összegét meghaladó további igényét az engedélyes ellen indított polgári peres eljárás keretében érvényesíthette.
Ki kell emelni, hogy törvények azonban annak ellenére, hogy előírták a vezetékjog részleges (földalatti vezetékhálózatra nézve), vagy teljes (ide értve a mind a földalatti, mind a földfeletti vezetékhálózatot is) bejegyzését, annak elmaradásához jogkövetkezményt nem fűztek, hiszen az 1964. évi Vet. szerint a bejegyzés elmaradása a jog gyakorlását nem érinti, az 1994. évi Vet. szerint pedig a vezetékjog a bejegyzés előtt is gyakorolható.
A korábban ismertetett feltételek fennállásakor az engedélyes a vezetékjog megállapítását, vagy a vezetékjog bejegyzésére alkalmas határozat kiadását kérheti. Vezetékjog megállapítása iránti kérelem feltételezi, hogy a vezetékjogot korábban nem engedélyezték meg, vagy az már nem lelhető fel, míg a másik esetben a bejegyzésre alkalmas határozat kiadását azért kéri, mert rendelkezik ugyan vezetékjogi engedéllyel, de az arra köteles elmulasztotta azt bejegyeztetni. 
A hatályos Inytv. 3. §-a – amely tartalmában azonos módon a korábban hatályos ingatlan-nyilvántartásról szóló 1972. évi 31. tvr-ben foglaltakkal – meghatározza az ingatlan-nyilvántartásba konstitutív és deklaratív jelleggel bejegyezhető jogokat. 
Konstitutív jellegű bejegyzés a 3. § (2) bekezdése értelmében az okiraton alapuló bejegyzés keletkezteti az átruházáson alapuló tulajdonjogot, továbbá a szerződésen alapuló vagyonkezelői jogot, földhasználati jogot, haszonélvezeti jogot és a használat jogát, a telki szolgalmi jogot, a jelzálogjogot (önálló zálogjogot). Deklaratív hatályú bejegyzés pedig az Inytv. 3. § (4) bekezdése alapján: e törvényben meghatározott egyes jogilag jelentős tények, illetőleg hatósági határozat vagy jogszabály erejénél fogva keletkező jogok bejegyzésének elmaradása – ha e törvény eltérően nem rendelkezik – a hozzájuk fűződő joghatást nem érinti. Az Alkotmánybírósági irányadó döntésére figyelemmel a két csoport összehasonlítása alapján megállapítható, hogy a vezetékjog a deklaratív hatályú bejegyzés csoportjába tartozik, ezzel összhangban szabályozza a Vet. 172. § (3) bekezdése. A vezetékjogot a jogerős hatósági határozat hozza létre, a bejegyzés nem konstitutív aktus, a földhivatali bejegyzés elmaradása tehát ebből következően a hozzá fűződő joghatást nem érinti.  
1.4.2 A jelentésben különösen indokolt az utólagos vezetékjog bejegyzésével összefüggő szabályozás áttekintése és vizsgálata, mivel a beadványok jelentős részében a panaszosok a bejegyzéssel kapcsolatos kártalanítás lehetőségének elmaradását sérelmezték.
A Vet. 172. § (3) bekezdése kimondja, hogy a vezetékjog megállapítása, illetve annak utólagos bejegyzése az ingatlannal kapcsolatban többlet jogokat és kötelezettségeket nem keletkeztethet, így nem teremt jogalapot kártalanítási igény érvényesítésére sem. 
A kérdéssel összefüggésben az Alkotmánybíróság határozatában rámutatott a tulajdonszerzés származékos voltára, nevezetesen arra, hogy az aktuális tulajdonos tulajdonjogát azokkal a korlátozásokkal szerzi meg, amelyek a tulajdonátszállás időpontjában a tulajdonjog tárgyát terhelik. Az Alkotmánybíróság szerint alkotmányossági szempontból értelmezhetetlen az indítványozó felvetése a vezetékjog alapítására, és az ennek fejében járó kártalanításra vonatkozóan, nevezetesen arra, hogy az aktuális tulajdonosok nem szólhatnak bele a vezetékjog alapításába, és annak fejében kártalanításra nem tarthatnak igényt. A vezetékjog telki szolgalom jellegéből következően a fennálló tulajdoni tehernek az adott ingatlan értékében/vételárában kellett megjelennie. Mindezek alapján az alkotmányellenes helyzetet és a jogalkotói mulasztást az AB ebben az összefüggésben sem állapított meg. 
Az Alkotmánybíróság szerint a konkrét ingatlant terhelő használati jogot, a vezetékjogot tehát nem maga a jogszabály hozza létre, hanem annak felhatalmazása alapján az államigazgatási szerv határozata. A vezetékjog a Ptk. meghatározásából, de jellegéből következően is leginkább a telki szolgalom tartalmi jegyeit mutatja, a telki szolgalom vonatkozásában pedig a kiszámítható időtartamú korlátozás kritériuma nem értelmezhető. 
A határozat alapján ugyancsak nem értelmezhető azon indítványozói hivatkozás sem, amely jogalkotói mulasztást lát a már meglévő közművek, szerelvények és egyéb műtárgyak tekintetében az élettartam meghatározásának elmaradásában. Gondolatmenete szerint a meghatározott élettartam elteltével mindennemű tevékenység „új beruházásnak” minősülne, amely a Vet. 121. §-a szerinti kártalanítási kötelezettséget eredményezne. A használati jog, mint idegen dologbeli jog jellegéből következően azonban annak fennállása nem a konkrét vagyontárgyak „élettartamához” kötött, az ingatlant terhelő jogosultság mindaddig fennáll, míg alapításának feltétele, annak jogi oka fennáll.
Álláspontom szerint – figyelemmel az Alkotmánybíróságnak a fenti, a kártalanításra vonatkozó szabályokkal kapcsolatos elvi jellegű megállapításaira – rögzíthető, hogy önmagában a bejegyzés pótlásával kapcsolatos kártalanítási kötelezettség előírásának hiánya, tekintettel arra, hogy az igényérvényesítési határidő eltelt, az érintettek tulajdonhoz való jogával, illetve más alkotmányos követelménnyel összefüggő visszásságot nem okoz.
Rá kell mutatni ugyanakkor arra is, hogy mindez nem zárja ki azt a folyamatos igényérvényesítési lehetőséget, amit a Vet. 121. § (2) bekezdés c) pontja ír elő. Ennek értelmében az ingatlan használatának akadályozásával vagy korlátozásával okozott kárt az engedélyes az ingatlan tulajdonosának vagy használójának köteles megtéríteni. A Vet. idézett szabálya az eshetőlegesen bekövetkező, felmerülő károk vonatkozásában tehát folyamatos kártalanítási igényt, illetve kötelezettséget teremt a felek számára.
2. A vezetékjog utólagos bejegyzésével kapcsolatos eljárás
A vezetékjog utólagos bejegyzésére vonatkozó eljárás több szereplős, abban részt vesznek a jogosultak (a villamos energiai ipari szolgáltatók, mint engedélyesek), az általuk megbízott a vezetékhálózat földrajzi elhelyezkedését felmérő földmérő vállalkozók, illetve két állami szerv, egyrészt a mérésügyi és műszaki biztonsági hatóság, másrészt a földhivatal. 
A bejegyzéssel kapcsolatos intézkedések első lépését tulajdonképpen a későbbi jogosult teszi meg azzal, hogy megbízza a földmérő vállalkozót az elektromos hálózat felmérésére. A földmérő által készített dokumentáció a földhivatalhoz kerül. A földhivatal speciális helyzetben van, mivel az eljárás folyamatában két alkalommal is eljárási kötelezettsége keletkezik, elsőként akkor, amikor a földmérő elkészítette a vezetékjoggal érintett ingatlanok tekintetében a változási vázrajzot és területkimutatást, hiszen az ingatlanügyi hatóság hatáskörébe tartozik e dokumentumok záradékolása. Ezt követi a MMBH vezetékjog fennállására vonatkozó hatósági határozat kiadásával kapcsolatos eljárás. Az utolsó szakaszban az MMBH határozatának jogerőre emelkedését követően ismét a földhivatalok jutnak szerephez, mert e határozatok alapján történik meg az ingatlan-nyilvántartásba a vezetékjog bejegyzése. 
Mindezen szervek eljárásról az ügyfelet a hatóságoknak a rájuk vonatkozó eljárási szabályok szerint kell értesíteni. 
Az eljárásra vonatkozó szabályokat a Vet. 172. §-a és a Korm.rend. határozza meg, amely utóbbi „egyszerűsített eljárásként” határozza meg azokat. A törvény korábban hivatkozott szabályai értelmében az MMBH-nak a vezetékjog fennállását és keletkezésének időpontját határozatban kell megállapítani, amely alapján lehetőség nyílik a vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésére. A bejegyzés érdekében a hatóság megkeresi az ingatlanügyi hatóságot. A törvény ezen felül rögzíti, hogy amennyiben a vezetékjog nem az egész földrészletet érinti, akkor a határozathoz mellékelni kell az ingatlan érintett részét ábrázoló, az ingatlanügyi hatóság által záradékolt vázrajzot is. 
A Korm.rend. kijelöli a villamosenergia-ipari hatósági engedélyezési eljárásban az építésügyi hatósági jogkört gyakorló hatóságot, a vizsgálat indításakor első fokon a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal Mérésügyi és Műszaki Biztonsági Hatóságait (MMBH), jelenleg e szervek a területileg illetékes kormányhivatalokhoz tartozóan járnak el, másodfokon a Magyar Kereskedelmi és Engedélyezési Hivatal (MKEH) az illetékes
A hatóság a vezetékjog fennállását megállapító ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésre alkalmas határozat kiadása érdekében egyszerűsített engedélyezési eljárást folytat le. Ez azt jelenti, hogy a határozat kiadását megelőzően nem kell az előkészítő eljárást lefolytatni, tehát pl. helyszíni szemlét tartani, valamint nem kell a közművek, kezelők, üzemeltetők, illetve az ügyfelek nyilatkozatait megkérni és a kérelemhez csatolni. A határozat kiadása érdekében a Korm.rend. 2. mellékletének megfelelő kérelmet kell benyújtani az MMBH-hoz, amelyhez csatolni kell a Korm.rend. 3. sz. mellékletének 6. pontjában meghatározott műszaki dokumentációt.
Ezt követően vizsgáltam az egyes szakaszokban eljáró hatóságok tevékenységét: 
2.1 A közcélú vezetékhálózat felmérése, változási vázrajz záradékolása (földhivatal)
A műszaki dokumentáció részét képezi a bejegyzési dokumentáció, amely tartalmazza a közcélú hálózat nyomvonala és biztonsági övezete által érintett ingatlanokról a külön jogszabályban meghatározott szakképesítéssel rendelkező földmérő által készített vagy tanúsított, és az ingatlanügyi hatóság által hatályos záradékkal ellátott változási vázrajzot, valamint területkimutatást településenként. A területkimutatás a helyrajzi számok szerinti bontásban külön tartalmazza a tartószerkezetek által elfoglalt terület nagyságát, és külön a biztonsági övezet által elfoglalt terület mértékét.
2.1.1 Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény (továbbiakban Inytv.) 28. § (1) bekezdése értelmében az ingatlan adataiban bekövetkezett változás átvezetéséhez a külön jogszabályban meghatározott hatósági engedély, jóváhagyás vagy igazolás, az ingatlan-nyilvántartási térkép tartalmát érintő változás átvezetéséhez a jogszabályban meghatározott, ingatlanügyi hatóság által hatályos záradékkal ellátott változási vázrajz is szükséges. Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény végrehajtásáról szóló 109/1999. (XII. 29.) FVM rendelet (továbbiakban Iny. Vhr.) 65. § értelmében az ingatlan természetben meghatározott vagy területnagyságban kifejezett részére vonatkozó jog vagy tény bejegyzéséhez, illetve feljegyzéséhez az ingatlan érintett részét ábrázoló és a földhivatal által hatályos záradékkal ellátott változási vázrajz szükséges. További részletszabályokat 2010 májusa előtt az „F2” szabályzat tartalmazott, majd ezt követően az állami alapadatok felhasználásával végzett sajátos célú földmérési és térképészeti tevékenységről szóló 46/2010. (IV. 27.) FVM rendelet (továbbiakban FVM rendelet) határozza meg.
Az FVM rendelet értelmében a változási vázrajzon fel kell tüntetni a megjelölt területrészre vonatkozó jog, valamint tény tárgyát, területét és annak jogosultjait.
A vizsgálat során rendelkezésemre álló jelentős számú területkimutatásokat készítő földmérők kétféle módszert követtek, az egyik jellemző adattartalom egy hrsz-ra vonatkoztatva az alábbi: (pl. AJB 2048/2010 sz. ügy, készítés dátuma: 2008. nov. 19.)
Vezetékjoggal terhelendő területrész	
Terület igénybevétele (oszlop, tr. állomás, vezeték, bizt. öv.)	db	Hossz (m)	m 2	Összesen (m2)	
Oszlop
Vezeték és biztonsági övezet
OTR állomás és OK bizt.öv.	3
-
-	-
294,94
-	0,54
2853
37	2890	

A másik típusra jellemző adattartalmat az alábbi területkimutatás mutatja be az AJB 2388/2010 sz. ügyhöz csatolt területkimutatás tetszőlegesen kiválasztott ingatlanainak adatai alapján. (A területkimutatás készítésének időpontja: 2009. július 8.)
Vezetékjoggal és tulajdonkorlátozással terhelendő telekrész	Oszlopok által elfoglalt terület	
Hossza a nyomvonal mentén
(m)	Szélessége
(m)	Területe
(m2)		
30,72	3.8-3.8	0.0234	1 db 1 m2	
	3.8-3.8	0.0050		

A fentihez hasonló tartalmú adatokat tartalmaz AJB 3115/2010. sz. ügyhöz csatolt területkimutatás is, a készítés dátuma 2009. november 17.
0.00	14.00	0.0154		
0.00	14.00	0.0047		
150.12	14.00	0.2102	1 db 1 nm	
184.81	14.00	0.2588	2 db 2 nm	
181.71	14.00	0.2338	3 db 8 nm	

Az FVM rendelet, annak hatálybalépését (2010. május 5.) követő időszakra állapított meg szabályokat, amely szerint az ingatlan-nyilvántartási jogszabályokban meghatározott jogilag jelentős tény feljegyzésekor a változási vázrajzhoz tartozó területkimutatást külön munkarészként kell elkészíteni, amelyben fel kell tüntetni a megjelölt területrészre vonatkozó jog, valamint tény tárgyát, területét és annak jogosultjait. A területkimutatás elkészítésének mintájául a fent elsőként bemutatott módszer alkalmazását határozza meg.

2.1.2 A földmérő által készítendő változási vázrajz és területkimutatás, amint fent már utaltam rá, az önálló ingatlanok esetében nem csak a vezeték nyomvonalát, a tartószerkezetek által elfoglalt terület nagyságát tartalmazza, hanem azoknak a biztonsági övezete által elfoglalt terület mértékét. Ahhoz tehát, hogy a földmérő a biztonsági övezet mértékét helyesen állapítsa meg, ismernie szükséges az azzal kapcsolatos szabályokat, amelyet a villamosmű biztonsági övezetéről szóló 122/2004. (X. 15.) GKM rendelet határoz meg.  A Korm.rend. és a földmérésre vonatkozó rendelkezések (Iny. Vhr. és az FVM rendelet) alapján összességében a földmérőnek egy olyan tartalmú vázrajzot és területkimutatást kellett elkészíteni, amely nemcsak a földmérés szakmai követelményeinek, hanem a villamosenergia ágazat szakmai szabályainak és fogalmainak is meg kell felelnie, ez utóbbihoz ismernie kell pl. a hálózat teljesítményét, burkolatát, a biztonsági övezet fogalmát, hiszen ezektől függ a biztonsági övezet mértékének helyessége. A két ágazat követelményeinek együttesen megfelelő vázrajzot és az ahhoz tartozó területkimutatás a földügyi hatóság záradékolta.
A földügyi hatóság záradékolási jogkörével kapcsolatosan a megkeresett megyei földhivatalok közül a Heves Megyei Földhivatal vezetője kifejtette, hogy az ellenőrzés a következőkre terjedt ki: 
·	a munkát végző jogosultságára, 
·	az adatszolgáltatás, igazgatási szolgáltatási és a vizsgálati díj befizetésére,
·	a kötelező munkarészek meglétére, 
·	a szabályzatban előírt alaki és tartalmi követelmények megfelelőségére, 
·	a változási vázrajz területkimutatásának változás előtti oldala és az érvényben lévő nyilvántartási állapot, illetve az érvényes záradékkal rendelkező, előzetes nyilvántartásba vett állapottal való megegyezőségére és a területszámítás helyességére. 
Hasonló ellenőrzési szempontokat foglaltak össze más megyei földhivatalok. A Fővárosi Földhivatal vezetője hangsúlyozta, hogy az érintett vezetékek nyomvonalát, valamint a vezeték védősávját az engedélyes határozta meg, így azokat a földhivatal nem bírálhatja felül. Ugyanakkor a Zala Megyei Földhivatal vezetője szerint az ő záradékolási eljárásuk kiterjedt az egyes földrészleteknek a vezetékjog biztonsági övezete által érintett területének a területkimutatásban való helyességének megállapítására is.
A területkimutatások tartalmáról megállapítottam, hogy bár a velük szemben támasztott villamosenergia követelmények jogszabályban rögzítettek, tehát mindenkire kiterjednek, a feltüntetett adatok jellege eltért egymástól, illetve azok nem feleltek meg a jogszabályban meghatározottaknak. A Korm.rend. 3. sz. melléklet 6.1 pontja szerint a területkimutatás a helyrajzi számok szerinti bontásban külön tartalmazza a tartószerkezetek által elfoglalt terület nagyságát, és külön a biztonsági övezet által elfoglalt terület mértékét. Álláspontom szerint tehát e követelménynek akkor felel meg a területkimutatás, ha az ingatlanonként tartalmazza a tartószerkezet (tulajdonképpen az oszlopot, függetlenül attól, hogy azon milyen berendezés van) által elfoglalt területnagyságot és ettől függetlenül az ingatlant érintő biztonsági övezet által elfoglalt területmértéket. Lényeges azonban, hogy ez utóbbi számításához szükséges adatok feltüntetéséről (szélesség, hosszúság) a jogszabály nem tartalmaz rendelkezést.
Rögzítenem szükséges azt is, hogy a földhivatal a rá vonatkozó jogszabályok értelmében a hozzá benyújtott változási vázrajz és területkimutatás záradékolásakor a villamosenergia-ipari szabályok alkalmazásával összefüggésben (pl. biztonsági övezet terjedelmének megállapítása) nem rendelkezhet hatáskörrel és egyben szakértelemmel sem. Ugyanakkor ezekben a dokumentumokban foglalt adatok helyességének ellenőrzését ezt követően egyetlen szerv sem végzi, annak ellenére sem, hogy ez az a dokumentáció amely az eljárás későbbi szakaszában egyik hatóságtól a másikhoz „vándorol” mint a hatósági határozat melléklete (MMBH), vagy mint az ingatlan-nyilvántartási bejegyzés területi mértékének alapja. 
A vizsgálattal érintett panaszok alapján megállapítom, hogy az azokkal kapcsolatos záradékolás időpontjában – jogszabály hiányában – miniszteri utasítás hatálya alatt a dokumentáció adattartalmára vonatkozó gyakorlatban jelentős eltérés figyelhető meg. Ugyanakkor a területkimutatások adattartalmával kapcsolatos hatályos szabályozásról megállapítom, hogy az FVM rendelet 21. sz. melléklete és a Korm.rend. 3. sz. melléklet 6.1 pontjában foglalt szabályok között ellentmondás áll fenn, míg az Inytv. Vhr. melléklete értelmében a vezeték és a biztonsági övezet terjedelmét nem kell elkülönülten feltüntetni, addig a Korm.rend. rögzíti, hogy a területkimutatás a helyrajzi számok szerinti bontásban külön tartalmazza a tartószerkezetek által elfoglalt terület nagyságát, és külön a biztonsági övezet által elfoglalt terület mértékét.
Ezen túlmenően megjegyzem, hogy a területkimutatások adatai nehezen értelmezhetőek, sok esetben az átlagember számára nem világosak, pl. valamely terület hosszúsága méterben kifejezve „0”, ennek ellenére van szélessége, és ebből megállapították a terhelt ingatlanrész nagyságát (lásd. a fentebb a 3. táblázat adatait).
Mindebből következően a vizsgált jogszabályok nem egyértelmű rendelkezései, adott esetben egymásnak ellentmondó szabályai, a területkimutatások adattartalma a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot idéznek elő. 

2.2 Az utólagos vezetékjog fennállását megállapító határozat kiadására vonatkozó eljárás (MMBH)
2.2.1 A sajátos építményekre vonatkozó építésügyi hatósági jogkör
Az Étv. 1. § (2) bekezdése kimondja, hogy e törvényt a sajátos építményfajták tekintetében a rájuk vonatkozó külön törvényekkel, kormányrendeletekkel együtt, a bennük foglalt kiegészítésekkel és eltérésekkel kell alkalmazni. Ilyen külön törvény a Vet., amely a vezetékjog engedélyezését az építésügyi hatósági engedélyezés körében tárgyalja. Tekintettel arra, hogy az MMBH hatósági jogkört gyakorol, így az eljárási szabályokat a Ket. határozza meg. A hatóságnak elbírálására 2011 előtt benyújtott kérelem esetén 45 munkanapja volt, azt követően 2 hónapja van. 

2.2.2 A kérelem benyújtása és elintézése
A kérelem tartalmát a Korm.rend. 2. melléklete határozza meg. Eszerint a Ket.-ben meghatározottakon túl a kérelemnek tartalmaznia kell a hálózat (vezeték) megnevezését, az üzembentartó adatai megnevezését és címét, a hálózat (vezeték) adatait – úgymint az üzemi feszültséget, a nyomvonalhosszát külön bel- és külterületen, a vezetők számát, keresztmetszetét, anyagát -, illetve a tartószerkezeten elhelyezett átalakító és kapcsoló berendezés típusát. A kérelemben továbbá fel kell tüntetni a vezetékjogi engedély számát, keltét vagy a hálózat létesítésének időpontját. 
A kérelemhez csatolni kell a korábban már elemzett bejegyzési dokumentációt, a vezeték fennállását és keletkezésének időpontját, vagy a közcélú hálózat meglétét és létesítésének időpontját igazoló dokumentumot, a hálózati engedélyes nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy a közcélú hálózat a vonatkozó műszaki-biztonsági követelményeknek megfelel. Ha az engedélyes külön jogszabály alapján az üzemeltetésében álló meglévő föld feletti hálózat tartószerkezeteire vagy földalatti hálózat biztonsági övezetében
·	egyéb, saját tulajdonú (üzemeltetésű) nem energiaátviteli célú (jelátviteli, távközlési, távműködtetési stb.) nyomvonalas összeköttetést létesít, 
·	építményekre, szerkezetekre egyéb tárgyat (jelzőtáblát, hirdetményt) helyez el, 
·	hozzájárul ahhoz, hogy más helyezzen el, akkor 
csatolnia kell a létesítés vagy az elhelyezés műszaki paramétereit tartalmazó nyilatkozatot, illetve megállapodás hiteles másolatát.
A rendelkezésemre álló kérelmek tartalmát áttekintettem. Az AJB 4048/2010. sz., az AJB 4057/2010. sz., az AJB 4990/2010. sz., AJB 5747/2010. sz. ügyhöz kapcsolódó kérelmek nem tartalmazzák – a Vet. Vhr-ben meghatározattak közül – a vezetők számát és anyagát, a keresztmetszetről pedig csupán változó méretet jelöltek meg. Az AJB 4048/2010. számú ügyben az MMBH iraton való feljegyzése szerint hiánypótlás nem szükséges, határozat kiadható. A hálózat meglétét nyomvonalrajzon (az engedélyes irattárában fellelhető vázrajzon) feltüntetett dátummal igazolta.

2.2.3 Értesítés az eljárás megindításáról és a döntés közlése
A Ket. 29. §-ának (3) bekezdése b) pontja értelmében 2009. október 1-jét megelőzően indult eljárásoknál, ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik, az eljárás megindításáról a kérelemre indult eljárásban az ismert ellenérdekű, illetve érintett ügyfelet kell értesíteni. A 29. § (6) bekezdése kimondta, ha jogszabály másként nem rendelkezik, a 15. § (2) és (5) bekezdése esetében, valamint ha az eljárás egyébként jelentős számú ügyfelet érint, az ügyfeleket az eljárás megindításáról hirdetményi úton, továbbá közhírré tétel útján (helyben szokásos módon, a helyi lapban stb.) kell értesíteni. A 29. § (8) bekezdése pedig visszautalt a (6) bekezdésre, mely szerint akkor is így kell eljárni, ha az ügyfelek körét vagy a hatásterület határait nem lehet pontosan megállapítani. A hirdetmény ebben az esetben a hatásterület vélelmezhető határait jelöli meg.
A Ket. 29. §-ának (3) bekezdése b) pontja értelmében 2009. október 1-jét követően indult eljárásoknál, ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik, az eljárás megindításáról a kérelemre indult eljárásban – az eljárás megindítására irányuló kérelmet benyújtó ügyfelet kivéve – az ismert ügyfelet kell értesíteni. A fenti szakasz (6) bekezdése szerint, pedig ha törvény vagy kormányrendelet további értesítési formát nem állapít meg, a hatásterületen élő ügyfeleket az eljárás megindításáról hirdetményi úton kell értesíteni. Az értesítés közhírré tehető. 
Az értesítéssel azonos részben való tárgyalást kíván meg a döntés közlése, mivel annak szabályai visszautalnak az értesítésre.
A hatósági határozatok akkor képesek a kívánt joghatás kiváltására, ha azokat az előírásoknak megfelelően közlik az érintett személyekkel. „Garanciális jellege folytán a közlési szabályok megtartása kimagasló jelentőséggel bír, ugyanis e rendelkezések megsértése – a miként az a következetes bírói gyakorlat tanúsítja – súlyos eljárási hibának minősül, s a joghatások elmaradását, illetve a közlés megismétlésének kötelezettségét vonja maga után. A közlés időpontjához ugyanis több, kimagasló relevanciával bíró jog, illetve kötelezettség kapcsolódik, pl. a jogorvoslati határidők megállapítása, vagy a jogerő beálltának megállapítása és a végrehajthatóság.” 
A határozatot közölni kell az ügyféllel és azzal, akire nézve az jogot vagy kötelezettséget állapít meg, az ügyben eljárt szakhatósággal és a jogszabályban meghatározott más hatósággal vagy állami szervvel. 2009. október 1-jét megelőzően a Ket. 78. § alapján a hatóság döntését közölni lehetetett postai úton, személyesen írásban vagy szóban, elektronikus dokumentum formájában, illetve távközlési eszköz útján, hirdetményi úton, kézbesítési meghatalmazott vagy ügygondnok útján, a hatóság kézbesítője útján. Hirdetményi közlésnek akkor volt helye, ha törvény másként nem rendelkezett, feltéve hogy az ügyfél lakcíme, illetve székhelye (telephelye, fióktelepe) ismeretlen, a postai küldemény azzal a megjegyzéssel érkezik vissza, hogy a címzett ismeretlen helyen tartózkodik vagy címe ismeretlen, és a nyilvántartó hatóság vagy más állami szerv megkeresése nem járt eredménnyel. Továbbá hirdetményi úton történő közlésnek volt helye akkor is, ha az ügyfeleket az eljárás megindításáról is hirdetményi úton értesítették. 
A hatályos Ket. szerint a hatóság a döntését a 28/A. § (1) bekezdésében meghatározott módon közölheti, így írásban (postai úton, telefaxon, személyesen átadott irat útján, kézbesítési meghatalmazott útján, a hatóság kézbesítője útján, kézbesítési ügygondnok útján, hirdetményi úton vagy az e törvényben meghatározott módon elektronikus úton) vagy szóban. Több igénybe vehető kapcsolattartási forma közül a hatóság a költségtakarékosság és a hatékonyság szempontjai alapján választ. Ha törvény másként nem rendelkezik, hirdetményi úton történő közlésnek van helye, feltéve, hogy az ügyfél lakcíme, illetve székhelye ismeretlen, vagy a postai küldemény azzal a megjegyzéssel érkezik vissza, hogy a címzett ismeretlen helyre költözött, és a személyiadat- és lakcímnyilvántartást vezető hatóság vagy más állami szerv megkeresése nem járt eredménnyel, a jogutód nem ismert, az ügyfél nem jelöl meg kézbesítési meghatalmazottat, vagy a hirdetményi kézbesítésen kívül igénybe vehető egyéb közlési módok alkalmazása elháríthatatlan akadályba ütközik, vagy alkalmazásuk előre eredménytelennek mutatkozik. Továbbá hirdetményi úton történő közlésnek van helye a hatásterületen élő és az ügyfélnek minősülő szervezetek esetén, ideértve, ha az ügyfelek körét vagy a hatásterület határait nem lehet pontosan megállapítani. Ha a hirdetményi úton történő közlés feltételei már nem állnak fenn, a hatóság haladéktalanul gondoskodik a hirdetmény eltávolításáról, és a kapcsolattartás általános szabályai szerint felveszi a kapcsolatot az ügyféllel.
A Ket. korábbi 172. § e) pontjának szövege szerint hatásterület: az a Magyar Köztársaság területén fekvő, jogszabályban meghatározott módon megállapított földrajzi terület, amelyre a tervezett létesítmény vagy rendes üzemvitel mellett, folyamatosan vagy rendszeresen számottevő mértékű hátrányos fizikai hatást (pl. árnyékolást, zajterhelést, légszennyezést) gyakorol. A 2004. évi módosítást követően a hatályos szabályozás értelmében hatásterületen a Magyar Köztársaság területén fekvő, jogszabályban meghatározott módon megállapított földrajzi terület értjük, amelyre a tervezett létesítmény vagy tevékenység számottevő mértékű hatást gyakorol. A módosítás nagyon lényeges, hiszen a hatásterület meghatározásával ettől kezdve nem szükséges a létesítmény működésének jellege, és nem csak a hátrányos fizikai hatás, hanem a meghatározott területen minden hatásnak így pl. az egészségügyi hatásnak is jelentősége van.
A Vet. 3. §-a 2011 márciusától az alábbi értelmező rendelkezéssel egészült ki: Biztonsági övezet: a biztonsági övezetről szóló miniszteri rendeletben a közigazgatási és hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (a továbbiakban: Ket.) 172. § e) pontjával összhangban megállapított földrajzi terület, amelyre a tervezett vagy létesült villamosmű, termelői vezeték, magánvezeték, vagy közvetlen vezeték számottevő hatást gyakorol.”
A hirdetményi kézbesítés szabályaival kapcsolatosan rá kívánok mutatni arra, hogy a döntések ilyen módon való közlése kényszerközlés, atipikus, ritka közlési forma, amely csak kivételesen alkalmazható. A hirdetményi kézbesítés valójában hirdetményi értesítés hatósági döntéshozatalról, tehát eljárásjogi fikció. Célja, hogy az ilyen módon értesülő személyeken keresztül a többi címzetthez is eljusson a döntés, vagyis a közvetve akár minden ügyfélhez is, még ha erre minimális is az esély. Főszabály szerint ugyanakkor a hatóságnak mindent meg kell tennie annak érdekében, hogy az ügyfelet megtalálja, és a döntést közvetlenül neki kézbesítse. Ennek hiányában ugyanis csorbulnának az ügyféli jogok, kiüresedne a jogorvoslathoz való jog. „A hirdetményi úton történő kézbesítést a Ket. nem takarékossági okokból – a postaköltség megtakarítása végett – vezette be, még kevésbé azért, hogy jól kitoljon az ügyfelekkel és megfossza őket a Ket.-ben és magában az Alkotmányban biztosított jogoktól. A hirdetményi kézbesítés egy végső próbálkozás arra az esetre szólóan, ha a hatóság másként nem, vagy nem teljeskörűen tudja tájékoztatni valamiről (az eljárás megindításáról, érdemi döntésről) az ügyfeleket, amiről pedig feltétlenül tudniuk kell(ene). Abból kell kiindulni, hogy egy közleménynek a hatóság hirdetőtábláján való kifüggesztése messze nem csereszabatos a postai úton történő, névre szóló értesítéssel. Az embereknek ugyanis nem az a kedvenc időtöltésük hogy hetenkénti gyakorisággal elzarándokoljanak a különböző hatóságok (polgármesteri hivatal, rendőrség, földhivatal stb.) székházába, megtudni, hogy a hirdetőtáblán nincs-e kifüggesztve valamely rájuk vonatkozó vagy őket is érintő hirdetmény.”
A Ket.-hez fűzött magyarázat szerint „a hirdetményre és a közhírré tételre vonatkozó szabályok módosítását a 38/2002. (IX. 25.) AB határozatban összefoglalt követelmények indokolják. A hatóságok gyakorlata úgy alakult, hogy ha jelentős számú ügyfelet kellett az eljárás megindításáról értesíteni – amely körülmény megítélése lényegében a hatóságok szabad mérlegelésén múlott – akkor egyéni értesítés helyett csak a hirdetményi közlés szabályai szerint jártak el. Az Alkotmánybíróság – a csődeljárásról és a felszámolási eljárásról szóló 1991. évi XLIX. törvény 30. §-át vizsgálva – ugyanakkor kimondta, hogy az „adminisztráció terheinek, költségeinek csökkentése érdekében alkalmazott hirdetményi kézbesítés és a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának követelménye között közvetlen összefüggés nem állapítható meg, így a jogorvoslathoz való jog korlátozásának nincs alkotmányos indoka”. 
A jogorvoslathoz való jog érvényesítését feltételezi, hogy azok, akiknek jogát, jogos érdekét érinti az ügy, közvetlenül tudomást szerezhessenek az eljárás megindításáról, így a hirdetményi közlés alkalmazására – alkotmányossági szempontból – önmagában nem indok az, hogy az egyéni értesítések száma adott esetben a több százat is meghaladja. Az AB a döntés közlésének garantáltságát a jogorvoslathoz való jog fontos elemeként emelte ki, melynek gyakorlásához tehát – egyebek mellett – elengedhetetlenül szükséges, hogy az érintettek értesüljenek a határozatról, amely jogukat vagy jogos érdekeiket érinti, és megismerhessék annak tartalmát. A hivatkozott határozat alapjául szolgáló esethez hasonlóan jelen eljárásban is a hirdetményi kézbesítés jelentősen megnehezítette a jogorvoslati jog gyakorlását.
E kérdéssel összefüggésben rá kell mutatnom a Ket. kézbesítési vélelemről szóló rendelkezéseire. E szabály értelmében a sikertelen kézbesítéshez kézbesítési vélelem kapcsolódik. Az Alkotmánybíróság a Pp. hasonló tartalmú rendelkezéseinek vizsgálata során arra az álláspontra helyezkedett, hogy a kézbesítési vélelem önmagában nem alkotmánysértő. „…a jogok és jogos érdekek hatékony érvényesítése, s ebből következően az igazságszolgáltatás és a közigazgatás kiszámítható működése azt igényli, hogy kivételes esetekben a kézbesítés eredménytelensége esetén is feltételezni lehessen a hivatalos iratok közlését, illetve ezzel kapcsolatban azt, hogy a közölt határozatok jogerőssé válhattak.” Ha a címzettől a küldemény „nem kereste” jelzéssel érkezik vissza a hatósághoz, ami éppúgy felmerülhet kórházi gyógykezelés, mind külföldi utazás, vagy a lakóhelytől távolabbi tartós munkavégzés esetén, ilyenkor az ügyfél küldemény-átvételi szándékától függetlenül beáll a kézbesítési vélelem. A kézbesítési vélelem megdönthető, amelyben elő kell adni azokat a körülményeket, amelyek az önhiba hiányát valószínűsítik.
A fentiekben kifejtettek miatt a nemzetgazdasági miniszter hirdetményi kézbesítéssel kapcsolatos álláspontja nem helytálló. Az ügyfeleket az általa hivatkozott a jogszabályban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jogon túl az is megilleti, hogy az ügyfél megismerhesse, hogy a rá vonatkozó döntés mit tartalmaz, és az ügyféli jogok (az eljárás megindításáról, és a döntésről való tudomásszerzés) nem csorbíthatók költségtakarékossági szempontok alapján. A miniszter álláspontjában az is kifejtette, hogy a postai úton történő kézbesítés alkalmazása – az eljárásokra vonatkozó határidő alatt – eredménytelennek mutatkozik. Ezzel kapcsolatosan hangsúlyozom azt is, hogy az ügyintézési határidő a kérelemnek a hatósághoz való beérkezésétől az érdemi döntés meghozataláig és annak a közléséről való gondoskodás időpontjáig tart, ebbe az időtartamba nem számít bele a döntés közlésétől számított idő, azonban a szabályszerű közlésnek és az attól számított időtartamnak kiemelkedő jelentősége van, még pedig a határozat jogerőre emelkedésének szempontjából.
Az előzőekben kifejtettek mentén nem értek egyet továbbá a VM helyettes államtitkárának álláspontjával sem, amely a hirdetményi kézbesítésre vonatkozó szabály egyértelmű alkalmazásának a megerősítését szorgalmazza. E körben szeretnék utalni az Alkotmánybíróság által kifejtettekre is, mely szerint a biztonsági övezetbe tartozó ingatlan tulajdonosát nem csak kötelezettségek terhelik, hanem ezekhez a hatósági eljárásban bizonyos jogok is társulnak. Így a Vet. 117. § (3) bekezdése az építésügyi hatósági engedélyezési eljárásokban a villamosmű, termelői vezeték, magánvezeték, a közvetlen vezeték, valamint ezek biztonsági övezetében lévő ingatlan tulajdonosa számára ügyféli minőséget garantál. Ez pedig alkalmas annak biztosítására, hogy az ingatlant érintő eljárásokban a tulajdonos az érdekeit megfelelően képviselje.
Mindezek alapján az érintett panaszosok jogorvoslathoz való joggal összefüggő visszásságot okozott az MMBH azon gyakorlata, mely szerint döntéseit hirdetményi úton közölte.

2.2.4 A tényállás tisztázása és a döntés tartalma
A Ket. 50. §-a értelmében a hatóság köteles a döntéshozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez nem elegendőek a rendelkezésre álló adatok, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le. Bizonyíték különösen: az ügyfél nyilatkozata, az irat, a tanúvallomás, a szemléről készült jegyzőkönyv, a szakértői vélemény, a hatósági ellenőrzésen készült jegyzőkönyv és a tárgyi bizonyíték. A hatóság szabadon választja meg az alkalmazandó bizonyítási eszközt, a bizonyítékokat egyenként és összességükben értékeli, és az ezen alapuló meggyőződése szerint állapítja meg a tényállást.
A Vet. 172. §-a értelmében a vezetékjog fennállását és keletkezésének időpontját a határozatban kell megállapítani. A Korm.rend. 15. § (1) bekezdése szerint a vezetékjogi engedélyben vagy mellékletében kell meghatározni a közcélú hálózat nyomvonalát, tartószerkezeteinek helyét, az általuk elfoglalt terület nagyságát, a közcélú hálózat biztonsági övezeteként kijelölt területsáv nagyságát. (Ezen adatokat tartalmazza tulajdonképpen a műszaki dokumentáció részét képező változási vázrajz és területkimutatás, amit már a földhivatal záradékolt.)
Az MMBH-nak a tényállás megállapításánál a Vet. 172. § (1) bekezdésében foglaltakból kell kiindulnia, tehát az eljárásában a korábban már részletesen elemzett feltételeket fennállását kell bizonyítani, hogy a hálózati engedélyes a kérelem benyújtását megelőzően tíz évvel korábban idegen ingatlanon építette és helyezte üzembe a közcélú átviteli és elosztó vezetéket, tartószerkezetet és azon elhelyezett átalakító- és kapcsoló-berendezést tekintetében, ha azok elhelyezésére a vezetékjog alapítása nem történt meg, vagy a vezetékjogi engedély nem lelhető fel, illetve a vezetékjog az ingatlan-nyilvántartásba nem került bejegyzésre. 
Az egyedi ügyekben megismert körülményekből kitűnik, hogy az MMBH-hoz benyújtott valamennyi kérelmet azért nyújtották be, mert a vezetékjog megalapítására korábban hatósági határozatban nem került sor, hiszen az engedélyesek a hálózat meglétét és létesítésének időpontját igazolták. Olyan kérelemmel azonban nem találkoztam, amelyben az engedélyes a kérelmét azért nyújtotta be, mert a vezetékjogi engedélyt nem lelte fel, vagy a vezetékjog az ingatlan-nyilvántartásba nem került bejegyzésre. A tényállás tisztázásához további részlet szabályokat határoz meg a Korm.rend., illetve annak 2. és 3. sz. melléklete. Mind a nemzetgazdasági miniszter és mind az MKEH főigazgatója kifejtette azt az álláspontját, hogy az eljáró hatóságnak a tényállás tisztázásakor a Vet. Vhr-ben, illetve annak mellékletében foglaltakat kell megvizsgálnia.
Álláspontom szerint azonban az eljáró hatóságnak a tényállás tisztázásakor az előzőeken túl a törvény szövegéből kell kiindulnia és az abban foglalt tényállási elemek fennállását kell eljárása során bizonyítani. A Korm.rend. a vezetékjoggal kapcsolatos eljárás részletszabályait határozza meg, de annak alkalmazásakor nem lehet eltekinteni a magasabb szintű jogszabályban foglalt követelmények teljesítésétől. A rendelkezésemre bocsátott iratok esetén egyetlen egy alkalommal nem került sor pl. a vezetékhálózat közcélúságának igazolására, az MMBH szerint ez nem tartozik az ő hatáskörébe, ez azonban nem jelenti azt, hogy a tényállás tisztázásánál e kérdést nem kell vizsgálni. Ebben az esetben az eljárásba az arra hatáskörrel rendelkező szervet kell bevonni. A vizsgált ügyekben mindez egy alkalommal sem történt meg.
Az MMBH határozatainak meghozatalakor nemcsak a Vet. és a Korm.rend., hanem a Ket. vonatkozó szakaszát is alkalmaznia kell, a hatóságnak a döntését a tényállásban feltárt bizonyítékokkal alá kell támasztani, erre szolgál a határozat indokolási része. Az indokolásnak alapvető rendeltetése a döntés ténybeli és jogi megalapozása, a tájékoztatáson kívül meggyőző erővel is rendelkezik. Ebben meghatározó szerepe van a tényállás megállapításának és az ennek alapjául elfogadott bizonyítékok ismertetésének. Ennek a követelménynek az MMBH nem tesz eleget azzal, hogy csak a jogszabályi hivatkozásokat feltüntetni és az indokolásban az alábbiakat rögzíti: „A kérelemhez csatolt műszaki dokumentációt átvizsgálva megállapítottam, hogy a vezetékjog fennállásának megállapításának jogszabályi akadálya nincs, így a rendelkező részben foglaltak szerint határoztam.” majd ezt követően a hatóság lista szerint hivatkozik a jogszabály címére és annak szakaszára. 
Aggályokat vet fel az is, hogy a földügyi hatóság által záradékolt változási vázrajzok és területkimutatások – amelyet egy olyan hatóság záradékolt, amelynek nincs meg azok tartalmának megítéléséhez szükséges villamosenergia-ipari szaktudása és hatásköre sem – milyen bizonyítékként szolgálhatnak a vezetékjogi engedély megadásában eljáró hatóság számára. További kérdéseket vet fel az is, hogy a vezetékjogról tulajdonképpen döntő hatóság az előző dokumentáció határozatának mellékleteként záradékolja, illetve a határozatának rendelkező részében foglaltak szerint a benyújtott változási vázrajzot és területkimutatást záradékkal és a hivatali bélyegző lenyomattal látja el, anélkül, hogy az abban foglaltak fenn álltát érdemben vizsgálná, illetve záradékolja a már záradékolt dokumentációt anélkül, hogy erre jogszabályból levezethető hatásköre lenne. 
2.2.5 Az MMBH határozatával szemben benyújtható jogorvoslat díja 
A Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal egyes műszaki biztonsági közigazgatási eljárásainak és igazgatási jellegű szolgáltatásainak díjairól szóló 129/2005. (XII. 29.) GKM rendelet 3. § (2) bekezdése 2010. december 31-ig kimondja, hogy a fellebbezés díja az első fokú eljárásra megállapított díj 50%-a. Amennyiben e rendelet melléklete az első fokú eljárásra nem állapít meg díjat, a díj mértékét az Itv. 29. §-ának (2) bekezdése szerint kell megállapítani. A GKM rendelet melléklete a vezetékjog engedélyezésével kapcsolatosan felszámítható díjakra tartalmazott előírásokat, külön nem nevesítette az utólagos vezetékjog bejegyzésével kapcsolatos eljárási díj összegét. A rendelkezésemre bocsátott MMBH határozatok e rendelet meg nem nevezett szakaszára hivatkozással állapították meg a tényállásban nevesített a természetes személyek számára megfizethetetlenül magas fellebbezési díjakat, illetve az engedélyesek számára megfizetendő első fokú eljárásért való díjat.
Megállapítom, hogy 2010 decemberéig az MMBH nem a konkrét – utólagos vezetékjog fennállásának megállapítására vonatkozó – eljárásra megfelelő díjat, hanem a hiányzó jogszabályi hivatkozások alapján vélelmezhetően a vezetékjog létesítésére vonatkozó díjat állapította meg az engedélyesre, illetve ez a tévesen megállapított eljárási díj képezte alapját a fellebbezési díj kiszámításának, amelynek magas összege a természetes személyek számára elérhetetlenné tette a jogorvoslati jog érvényesítését. E jogalkalmazási gyakorlat a jogbiztonság követelményével és a jogorvoslati joggal összefüggő visszásságot okoz. 
Mintahogyan az korábban már vezetékjog létesítésével kapcsolatosan rögzítettem „Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint az igazgatási szolgáltatási és vizsgálati díjak meghatározásának mértéke nem alkotmányossági kérdés, hanem a szolgáltatások és vizsgálatok jellegéhez igazodó, az engedélyezéshez fűződő körülményeket mérlegelő szabályozói döntés. A díjak összegszerűségének indokoltságát ezért az Alkotmánybíróság nem vizsgálja, és nem is vizsgálhatja. „A díj az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény 67. §-ában meghatározott igazgatási szolgáltatásért járó […] pénzbeli ellenszolgáltatás, amely magában foglalja magának az eljárásnak az illetékét is. A díjtételeket a miniszterek kalkuláció alapján határozzák meg, s azok az eljáró közlekedési hatóságok idő-, eszköz- és anyagigényét is tartalmazzák. […] Mindezek alapján a jelen eljárási díj összegének meghatározása, azaz a számításokon alapuló gazdasági végeredményként kimutatott díjmegállapítás helytállósága sem alkotmányossági kérdés.” 
Ennek ellenére az Alkotmánybíróság sem zárta ki teljesen a hatáskörét ezen a területen, az adók, illetékek mértéke felvethet alkotmányossági kérdést, jelesül akkor, ha az „olyan túlzott mértékű (konfiskatórius jellegű), hogy már nem is a célt valósítja meg, hanem az adóalany ellehetetlenülését idézi elő. Álláspontom szerint a jogállamiság szempontjából aggályos, ha az eljárási illetékek, díjak mértéke alkotmányos (pl. a jogorvoslati) jog gyakorlását veszélyezteti. Belátható, hogy ha a fellebbezési díj túlságosan magas, az ügyfelek nagy része visszariad: mérlegelve ugyanis az anyagi kockázatot (a fellebbezés díját csak akkor kapják vissza, ha megállapítást nyer, hogy az elsőfokú határozat jogszabálysértő volt), és azt, hogy a költségmentesség a hatóság mérlegelésétől függő, kivételes intézmény, sokan akkor sem élnek fellebbezéssel, ha határozott meggyőződésük, hogy a hatóság jogellenes döntést hozott. A kérdés természetesen az, hogy mi tekinthető objektíve „túlságosan soknak”?” Hivatkozott jelentésemben ezért a szabályozás felülvizsgálatát kezdeményeztem.
A szabályozás 2011. január elsejétől megváltozott és a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal műszaki biztonsági, valamint hatáskörébe utalt építésügyi hatósági eljárásokért fizetendő igazgatási szolgáltatási díjakról szóló 20/2010. (XII. 31.) NGM rendelet mellékletének 7. pontja a Villamosenergia-ipari építésügyi hatósági engedélyezési eljárások díjainak keretében az E) fejezet „Egyéb eljárások” alfejezeten belül a 13. sorszám alatt a vezetékjog fennállásának megállapítása bejegyeztetéssel együtt közigazgatási eljárásért fizetendő díjat az építési alapdíj 50%-a a gerincvezetékkel együtt számított összhosszra vonatkoztatva állapítja meg. Ugyanakkor a 4. § (1) bekezdés értelmében azokban a hatósági eljárásokban, amelyekben másodfokon a Hivatal központi szerve jár el, a fellebbezés díja az első fokú eljárásra megállapított díj 50%-a, de legfeljebb 50 000 Ft.
A vizsgálat időtartama alatt megváltozott, módosított szabályozásra tekintettel külön intézkedést, jogalkotási javaslatot nem kezdeményezek.

2.3 Az utólagos vezetékjog bejegyzése az ingatlan-nyilvántartásba
2.3.1 Az ingatlan-nyilvántartás vezetése, valamint az ingatlan-nyilvántartási ügyek intézése az ingatlanügyi hatóság, vagyis a földhivatal hatáskörébe tartozik.
Az Inytv. értelmében az ingatlan-nyilvántartás közhiteles, tehát a bejegyzett jogok és a feljegyzett tények fennállását hitelesen tanúsítja. Ha valamely jogot az ingatlan-nyilvántartásba bejegyeztek, illetve, ha valamely tényt oda feljegyeztek, senki sem hivatkozhat arra, hogy annak fennállásáról nem tudott. A törvény rögzíti a kérelemhez kötöttség elvét is, amely értelmében a jogok és jogilag jelentős tények bejegyzésére irányuló ingatlan-nyilvántartási eljárás az ügyfél kérelmére vagy hatósági megkeresésre indul, és az ingatlan-nyilvántartásba csak az a jog, jogilag jelentős tény jegyezhető be, illetőleg kerülhet feljegyzésre, amelyet a kérelem vagy hatósági megkeresés megjelöl. A törvény az okirat elvét is rögzíti, amely szerint az ingatlan-nyilvántartásban jog bejegyzésére, jogilag jelentős tény feljegyzésére vagy adatok átvezetésére csak az e törvényben meghatározott okirat vagy jogerős hatósági, illetve bírósági határozat alapján kerülhet sor.
Az ingatlan-nyilvántartásba az ingatlanhoz kapcsolódó a törvényben meghatározott jogok, illetőleg annak jogosultjai jegyezhetők be, így a vezetékjog is. A jogok bejegyzésének többek között olyan közokirat alapján van helye, amely a bejegyzés tárgyát képező jog vagy tény keletkezését, módosulását, illetve megszűnését igazolja, továbbá tartalmazza a bejegyzést, feljegyzést megengedő nyilatkozatot az ingatlan-nyilvántartásban bejegyzett, vagy közbenső szerzőként bejegyezhető jogosult részéről (bejegyzési engedély). Bejegyzés alapjául szolgálhat a bíróság ítélete, illetőleg a hatóság határozata, ha bejegyezhető jogra és tényre vonatkozik.
A Vet. 172. § értelmében a vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésére a MMBH jogerős határozata alapján kerülhet sor, amely megkeresi az ingatlanügyi hatóságot a vezetékjog ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzése iránt a határozatának megküldésével, amelyhez ha a vezetékjog nem az egész földrészletet érinti, akkor mellékelni kell az ingatlan érintett részét ábrázoló, az ingatlanügyi hatóság által záradékolt vázrajzot is.
A fentiek alapján a földhivatal az MMBH-tól érkezett, de az engedélyes jogosultságát tartalmazó jogerős határozat alapján (bejegyzési kérelem) az egyes ingatlanokra vonatkozó vezetékjogot, mint az Inytv. szerint bejegyezhető jogot az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte, miután meggyőződött a kérelem Inytv.-nek való megfeleléséről. 
A vezetékjog bejegyzésére vonatkozó kérelemnek helyt adó döntésével a határozat tartalmának megfelelő változást bejegyzi a tulajdoni lapra és átvezeti az ingatlan-nyilvántartási térképen. A kérelemnek helyt adó határozat a tulajdoni lap másolatával is közölhető (egyszerűsített határozat). 
Az ingatlanügyi hatóság amennyiben döntését nem az Inytv. szerinti tulajdoni lap másolatával közli az ügyféllel, hanem a közlésnek alakszerű döntéssel tesz eleget, akkor annak a Ket. szabályszerűségének kell megfelelni. Így az az alábbiakat tartalmazza: [72. § (1)] a fejlécben az eljáró hatóság megnevezését, az ügy számát és ügyintézőjének nevét, a jogosult vagy kötelezett ügyfél nevét és lakcímét vagy székhelyét, továbbá az ügyfél által a kérelemben megadott, személyazonosítására szolgáló adatot és az ügy tárgyának megjelölését. A rendelkező részben többek között a hatóság döntését, továbbá a jogorvoslat lehetőségéről, benyújtásának helyéről és határidejéről, valamint a jogorvoslati eljárásról, bírósági felülvizsgálat esetén a tárgyalás tartása iránti kérelem lehetőségéről való tájékoztatást, a határozatban megállapított fizetési kötelezettség és a fellebbezési illeték vagy díj mértékéről és megfizetésének, lerovásának módjairól szóló tájékoztatást. 
Az indokolásnak különösben tartalmaznia kell a következőket: 
·	a megállapított tényállást és az annak alapjául elfogadott bizonyítékokat, 
·	a szakhatósági állásfoglalás indokolását, 
·	azokat a jogszabályhelyeket, amelyek alapján a hatóság a határozatot hozta, 
·	a hatóság hatáskörét és illetékességét megállapító jogszabályra történő utalást, 
·	a döntéshozatal helyét és idejét, 
·	a hatáskör gyakorlójának nevét, hivatali beosztását, valamint a döntés kiadmányozójának a nevét, hivatali beosztását, ha az nem azonos a hatáskör gyakorlójával, a döntés kiadmányozójának aláírását és a hatóság bélyegzőlenyomatát. 
Az AJB 2048/2010., az AJB 5628/2010. sz., illetve részlegesen az AJB 4122/2010 sz. ügyekben a Ráckevei Körzeti Földhivatal határozatában a határozat egyes önálló részeinek a rendelkező résznek és az indokolásnak az elemei összemosódtak, hiányosok az indokolás elemei, nem tartalmazza azokat a jogszabály helyeket, amely alapján az eljáró hatóság a döntését meghozta, sem az eljáró hatóság hatáskörét (az utóbbit dőlt számú tartalmazza). 
Az AJB 3953/2010. számú ügyben a Budakörnyéki Földhivatal határozatában szintén összekeveredtek az indokolás és a rendelkező rész elemei, illetve hiányzik a hatóság döntésének alapját képező jogszabályi hivatkozás. Az AJB 4057/2010. sz. ügyben az Érdi Körzeti Földhivatal határozata keveri az egyes részek elemeit, ugyanakkor helyesen megjelöli a bejegyzés alapját képező MMBH határozatát, hivatkozik a megfelelő jogszabályhelyekre, csak éppen szövegesen nem írja le, hogy a vezetékjog az ingatlan-nyilvántartásba az arra jogosult kérelmére bejegyezhető. Az AJB 6347/2010. számú ügyben a Székesfehérvári Körzeti Földhivatal határozata keveri a rendelkező rész és az indoklás elemeit, illetve nem tartalmazza a bejegyzés alapját szolgáló jogszabályi hivatkozásokat, illetve döntésének szöveges indokolását sem, ugyanakkor a rendelkező rész elemei között a fellebbezési díj befizetésével kapcsolatosan az ügyféltől kéri, hogy a jogorvoslati kérelemhez mellékelje a díj befizetését igazoló okiratot vagy annak másolatát. Az AJB 5747/2011. sz. ügyben a Budapesti 3. sz. körzeti földhivatal határozatában elmulasztotta döntésének jogszabályhelyeken kívüli szöveges indokolását.
2.3.2 A Ket. 78. § (4) bekezdése szerint a hatóság a döntését a 28/A. § (1) bekezdésében meghatározott módon közölheti, ugyanakkor az Inytv. szerint a jogok bejegyzéséről szóló határozatot – a változás tulajdoni lapon történő átvezetése után – kézbesíteni kell az ingatlan tulajdonosának. A kézbesítés alatt a hivatalos iratnak a címzetthez való megküldését értjük, ennek egyik általános módja a postai úton történő kézbesítés, szabályait a postáról szóló 2003. évi CI. törvény és annak végrehajtásáról szóló kormányrendelet tartalmazza.  A posta törvény 3. §-ának 10. pontja határozza meg a hivatalos irat fogalmát. E szerint hivatalos irat a többek között a közigazgatás szervei által feladott olyan könyvelt küldemény, amelynek feladásához és kézbesítéshez (illetve a kézbesítés megkísérléséhez), valamint azok időpontjához jogszabály jogkövetkezményt fűz, illetve amely a jogszabályban meghatározott határidő számításának alapjául szolgál. A hivatalos irat az e célra rendszeresített tértivevénnyel adható fel. A postai szolgáltatások ellátásáról és minőségi követelményeiről szóló 79/2004. (IV. 19.) Korm. rendelet a hivatalos iratok kézbesítésének önálló fejezetet szentel és annak 29. § (5) bekezdésében rendelkezik arról is, hogy a hatóságok (bíróságok) vagy hivatalok az irataikat a postai kézbesítés mellőzésével saját – munkaviszonyban, köztisztviselői, közalkalmazotti, igazságügyi alkalmazotti szolgálati jogviszonyban álló – kézbesítő útján is kézbesíthetik, ha azt a sürgősség indokolja vagy egyéb okból szükséges. Személyes kézbesítés esetén az átvevő az átvétel tényét keltezéssel ellátott aláírásával igazolja. 
Az Inytv. 27/A. § értelmében az eljárás megindításáról az ingatlanügyi hatóság azt az ügyfelet értesíti, akinek az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett tulajdonjogának törlését, illetve akivel szemben vételi jog bejegyzését kérik. Az értesítést az ingatlanügyi hatóság az ügyfél ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett lakcímére, illetve székhelyére kézbesíti. Ez alapján a földhivatalokat nem terheli az eljárás megindításáról szóló értesítési kötelezettség az eljárás megindításáról az egyes ingatlantulajdonosok felé. Ennek ellenére előre mutató a Komárom-Esztergom Megyei Földhivatal illetékességi területén folytatott és más vizsgált megyében nem tapasztalható gyakorlat, amely az eljárás megindításáról az ügyfeleket hirdetményi formában tájékoztatta, hiszen ez is elősegíthette a vezetékjoggal kapcsolatos bejegyzési eljárás szélesebb körben való megismerhetőségét.
Az ingatlanügyi hatóság határozatainak közlésével kapcsolatosan eltérő gyakorlat alakult ki a vizsgált megyékben. A legtöbbek által kifogásolt fővárosban és Pest megyében az érdemi határozatok közlésének formájául a hirdetményi út szolgált, valamint az ügyek nagy részében Heves megyében is ezt alkalmazták. Békés megyében a hirdetményi úton való közlést 2009-ig követték, majd az egyszerű levélben való megküldésre tértek át, Fejér megyében, Hajdú-Bihar megyében és Zala megyében a hivatalvezetők a postai kézbesítésről számoltak be, illetve Komárom-Esztergom megye is a posta, majd pedig a saját kézbesítővel való kézbesítési gyakorlatot követte.
A fent ismertetett jogszabályok és a jogalkalmazáskor alkalmazott érdemi ingatlan-nyilvántartási határozat közlésének módjával összefüggésben megállapítom, hogy az esetek jelentős részében nem felelt meg az Inytv. kézbesítési szabályának, a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményébe ütközött, valamint a jogorvoslati joggal összefüggő visszásságot okozott.
3. Termőföld időleges más célú hasznosítása
A panaszosok felvetették annak kérdését is, hogy a vezetékjoggal terhelt mezőgazdasági termőföldjeiken korlátozott tevékenységet folytathatnak. Ezzel összefüggésben vizsgálatom érintette termőföldvédelmével kapcsolatos szabályokat is.
Az elektromos hálózatok az ország teljes területét behálózzák, nemcsak a települések belterületén, hanem azok külterületén is áthúzódnak, így termőföldeken is. Termőföld a termőföldről szóló 1994. évi LV. törvény 3. §-ának a) pontja értelemében az a földrészlet, amelyet a település külterületén az ingatlan-nyilvántartásban szántó, szőlő, gyümölcsös, kert, rét, legelő (gyep), nádas, erdő, fásított terület művelési ágban vagy halastóként tartanak nyilván. A földhasználóját hasznosítási kötelezettség terheli, vagyis a termőföldet művelési ágának megfelelő termeléssel kell hasznosítani, vagy mellékhasznosításként a termelés folytatása nélkül a talajvédelmi előírások betartása mellett a gyomnövények megtelepedését és terjedését szükséges megakadályoznia. Továbbá a termőföldnek nem minősülő ingatlanon is rendszeresen el kell végezni a növényzet gondozását.
A vezetékjog a hasznosítási kötelezettséget számos alkalommal akadályozza, hiszen a tartószerkezetek elhelyezése minden esetben területigénnyel jár, a biztonsági övezet pedig a termelésre nézve állapít meg korlátozó szabályokat. A törvény emiatt a termőföld időleges más célú hasznosításnak tekinti a villamos berendezések elhelyezését biztosító vezetékjog olyan gyakorlását is, amely a termelés folytatását, illetőleg a talajvédelmi előírások betartását nem teszi lehetővé. Kimondva azt, hogy ugyan ezen időleges más célú hasznosítás nem engedélyköteles; de a más célú hasznosítást az említett jog gyakorlásának megkezdésétől számított nyolc napon belül a jogosult köteles az ingatlanügyi hatóságnak bejelenteni. A bejelentés elmulasztásához jogkövetkezményt fűz, mégpedig a földvédelmi járulékon felül, annak háromszoros összegét földvédelmi bírságként kell megfizetni.
A vizsgált egyedi ügyekben találkoztam erdő művelési ágúként nyilvántartott földet érintő vezetékjoggal terhelt ingatlannal, ugyanakkor az időlegesen más célú hasznosításra vonatkozó bejelentéséről sem az ingatlantulajdonosától, sem a földügyi hatóságtól nem állt rendelkezésemre a bejelentés megtörténtére vonatkozó adat.
Álláspontom szerint a termőföld hasznosításával kapcsolatosan különösen fontos a vezetékjogot érintő bejelentés megtétele, hiszen e terület egyben kiesik a hasznosítási kötelezettségből.

4. Összegzés
Az átfogó ombudsmani vizsgálat keretében elsőként tisztázni igyekeztem a vezetékjogot érintő legfontosabb jogintézmények tartalmát, majd áttekintettem az utólagos bejegyzéssel kapcsolatos eljárást, végül pedig kitértem a termőföldek hasznosítását érintő problémákra is. Vizsgálatom eredményeképpen több vonatkozásban is megállapítottam, hogy a hosszú ideje fennálló, a számtalan módosítással és alakítással sem orvosolt szabályozási anomáliák okán sérelmet szenved a jogbiztonság követelménye, a kiszámíthatóság és átláthatóság, és ezzel összefüggésben egyes hatósági eljárások és döntések során nem érvényesült a tisztességes eljáráshoz, illetve a jogorvoslathoz való jog. A jelentésben feltárt az eljárási garanciákkal nem összeegyeztethető egyes közigazgatási hibák, rossz automatizmusok, mulasztások, esetenként törvénysértő hatósági eljárások és döntések azért tekintendőek különösen súlyosnak, mert ilyen számban és mértékben az érintett panaszosok tulajdonhoz való jogának gyakorolhatóságát, érvényesíthetőségét is veszélyeztették, sőt alkalmasak arra, hogy akár megingassák az ingatlan nyilvántartás közhitelességébe vetett bizalmat.
4.1 A vezetékjog a polgári jog szabályainak megfelelően közérdekű használati jognak minősül, mely államigazgatási szerv határozatával létesül, közérdekből (közcélú hálózat megépítése céljából), be kell jegyezni az ingatlan-nyilvántartásba, a jogosult pedig egyszeri kártalanítást, közterület esetén egyszeri közterület használati díjat köteles érte fizetni. A vezetékjog alapításának további feltétele, hogy az annak tárgyát képező létesítményeket az idegen ingatlanon kiépítsék, illetve üzemeltessék is. A közcélú hálózat nyomvonalát úgy kell kijelölni és megtervezni, hogy az lehetőleg közterületen haladjon és a lehető legkisebb mértékben érintsen termőföldet vagy egyéb, nem köztulajdonban lévő ingatlant. A megépült létesítmény, illetve az azt körülvevő környezet kölcsönös védelme érdekében biztonsági övezetet is ki kell jelölni, mely jelentős korlátozásokat foglal magában.
4.2 Vizsgálatom során azt tapasztaltam, hogy a hatóságok jogalkalmazási gyakorlatában a fogalomhasználat következetlen és inkoherens. Egyrészt bevett gyakorlat volt, hogy közterületre került sor a vezetékjog megállapítása, illetve az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzése, holott erre jogszabályi rendelkezések alapján nem kerülhetett volna sor. Nem egyértelmű az sem, hogy a vezetékjog ténylegesen magában foglalja-e a biztonsági övezetet, mely kérdés különösen abban az esetben jelentős, amikor egy adott ingatlant a szomszédos ingatlanon megépült létesítménynek csak a biztonsági övezete érintett. Ez az elvi alapú bizonytalanság már önmagában is alkalmas arra, hogy sértse a jogbiztonság követelményét.
4.3 Az egyes időszakonként eltérő rendelkezések miatt előfordult, hogy nem történt meg a vezetékjog hatóság általi alapítása, az ingatlan-nyilvántartásba való bejegyzése, vagy pedig az engedély valamilyen okból nem volt fellelhető, ezért – jogszabályi rendelkezés alapján – biztosított volt a vezetékjog utólagos bejegyzése. Ebben az esetben a későbbi jogosult megbízza a földmérő vállalkozót az elektromos hálózat felmérésére, aki változtatási vázrajzot és területkimutatást készít. Ezt a dokumentációt a földhivatal záradékolja, majd az MMBH határozatot hoz a vezetékjog létesítésével kapcsolatban. E határozat alapján jegyzi be a földhivatal a vezetékjogot az ingatlan-nyilvántartásba.
4.4 A változtatási vázrajz és területkimutatás elkészítésekor a földmérőnek tekintettel kell lennie a földmérés szakmai követelményeire, illetve a villamosenergia ágazat szakmai szabályaira is, így e munka speciális szaktudást követel meg. Az elkészült dokumentációt eljárásban mind a földhivatal, mind pedig az MMBH felhasználja, így különös jelentőséggel bír, ugyanakkor megállapítható, hogy egyik hatóság sem vizsgálja felül azok tartalmát. A földhivatalnak sem hatásköre, sem a megfelelő szaktudása nincs meg ehhez, míg az MMBH (és másodfokú hatóságként az MKEH) azért nem vizsgálja, mert a földhivatal már záradékolta a dokumentációt, nem áll rendelkezésre szakképzett személyzet és nincsenek meg a tárgyi feltételek sem. Mindezeken túl a területkimutatás tartalma tekintetében ellentmondás áll fenn az ingatlan-nyilvántartás és a villamosenergia szabályozás között is, az adatok ráadásul nehezen értelmezhetők. Ezen akut és rendszerszintű problémák tekintetében ugyancsak a jogbiztonsággal összefüggő visszásságot állapítottam meg.
4.5 A panaszosok beadványaikban sérelmezték a kártalanítás elmaradását a vezetékjog utólagos bejegyzése kapcsán, e körben azonban – figyelemmel az Alkotmánybíróság irányadó döntésében megfogalmazottakra – nem állapítottam meg visszásságot. Mindezzel együtt felhívtam a figyelmet arra, hogy nincs akadálya a vezetékjog alapján az ingatlan használatával, illetve korlátozásával keletkező károk miatti folyamatos igényérvényesítésnek, ekkor ugyanis szintén fennáll a károk megtérítésének kötelezettsége.
4.6 Jelentésemben a jogbiztonság követelményével, illetve a jogorvoslathoz fűződő joggal összefüggő visszásságot állapítottam meg az MMBH és egyes földhivatalok eljárása kapcsán, mivel e szervek az eljárás megindulásáról, illetve a meghozott döntésről hirdetményi úton értesítették az ügyfeleket (az ingatlantulajdonosokat, ingatlanhasználókat). Fontos kiemelni, hogy a döntések kézbesítésének ez a módja csak kivételesen alkalmazható, a hatóságnak főszabály szerint mindent meg kell tennie az ügyfél elérése érdekében. A hirdetményi kézbesítés szabályainak alkalmazására önmagában nem szolgálhat indokul az értesítendő ügyfelek magas száma, hiszen ezen esetekben valószínűsíthető, hogy az ügyfél ténylegesen nem értesül sem az eljárásról, sem pedig a meghozott döntésről, ami egyszersmind a jogorvoslat igénybevételének tényleges lehetőségétől is elzárja. Külön problémát jelentett a lefolytatott eljárásokban a tényállás tisztázása, egyetlen alkalommal sem került sor a földmérő dokumentációjának tartalmi vizsgálatán kívül a vezetékhálózat közcélúságának igazolására. A meghozott döntésben az indokolási kötelezettségének sem tett eleget az MMBH, de a közigazgatási hiba számos földhivatali döntésnél is előfordult. Az MMBH mindezeken túl helytelenül számította fel az utólagos engedélyezésnél a vezetékjog engedélyezésével kapcsolatos díjakat, és ezeket vette alapul a jogorvoslat díjának megállapításakor is.
4.7 A panaszok nyomán végül megvizsgáltam azokat az eseteket is, amikor az elektromos hálózat a termőföldön halad keresztül. Mivel a vezetékjog számos esetben akadályozza a hasznosítási kötelezettséget, ezeket az eseteket a termőföld más célú hasznosításának kell tekinteni, ami ugyan nem engedélyköteles, azonban azt be kell jelenteni a földhivatalnak. A vizsgált ügyekben azonban erre vonatkozóan nem voltak információk fellelhetők.

Intézkedéseim
A jelentésben feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása, megszüntetése és jövőbeni megelőzése érdekében, 
1.	az Obtv. 25. §-a alapján felkérem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy – az érintett szakminiszterekkel (vidékfejlesztési, nemzetgazdasági és a nemzeti fejlesztési miniszter) – együttműködésben, a jelentésben kifejtettek alapján
–	kezdeményezze a hatósági gyakorlat számára nehezen értelmezhető jogi szabályozás egyértelművé tételét, a kialakult koherenciazavar feloldását, az irányadó joganyag ellentmondó rendelkezéseinek (a Vet., a Korm.rend. és az FVM rendelet) összhangba hozatalát;
–	tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a Ket. hirdetményi kézbesítésre vonatkozó jogi szabályozás alkalmazására csak megfelelő esetekben, a törvényből következően csak kivételes lehetőségként kerüljön sor.
2.	az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a vidékfejlesztési miniszternél, hogy 
–	folytasson le átfogó vizsgálatot a földhivatalok eljárásban és gyakorlatában megfigyelhető egyes visszásságokkal (a hirdetményi kézbesítés alkalmazása, a határozat kötelező tartalmának hiányosságai) összefüggésben, vizsgálatának eredménye alapján pedig tegye meg a szükséges lépéseket a földhivatali eljárások jogszerűségének biztosítása érdekében;
–	vizsgálja felül a termőföld időlegesen más célú hasznosításával kapcsolatos bejelentések megtörténtét, a bejelentések elmulasztása esetén pedig tegye meg a hatáskörébe tartozó szükséges intézkedéseket.
3.	az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Magyar Kereskedelmi Engedélyezési Hivatal főigazgatójánál, hogy 
–	a Mérésügyi és Műszaki Biztonsági Hatóság által folytatott eljárásokat hivatalból, a jelentésben feltárt visszásságok figyelembe vétele mellett vizsgálja felül, ennek eredménye alapján pedig tegye meg a szükséges intézkedéseket az egyes jogszabálysértő hatósági határozatok módosítására, illetve szükség esetén módosított határozataival kezdeményezze az ingatlan-nyilvántartásba már bejegyzett vezetékjogok módosítását, vagy megszüntetését;
–	hívja fel a vezetékjog alapításával összefüggésben az első fokon eljáró hatóságok figyelmét arra, hogy minden esetben a Ket. tételes előírásainak, valamint alapelvi garanciális szabályainak maradéktalanul figyelembe vétele mellett járjanak el.

Budapest, 2011. november 21.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.