Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 5702/2010. számú ügyben

Előadó: dr. Bene Beáta
Az eljárás megindulása
A hozzám forduló panaszosok azt sérelmezték, hogy a Budapest Főváros XV. kerületi Önkormányzat fenntartásában lévő Czabán Általános Iskola és Óvoda elnök-igazgatója nem kívánta az intézmény kötelékéből kiengedni az iskolaköteles gyermekeket más oktatási intézménybe, valamint ezt követően a gyermekek kisebb, még óvodáskorú testvéreinek gondozási helyét önkényesen megváltoztatta.
A panaszban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye érvényesülése, valamint a gyermekek jogai, a gyermekek mindenek felett álló érdeke sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. §-ának (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
Fontosnak tartom hangsúlyozni, hogy a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 11. §-ának (2) bekezdésében foglaltak szerint a gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos sajátos eszközeivel segíti, egyben feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő – tudomására jutott – visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. Az ombudsman így – mintegy gyermekjogi szakombudsmani teendőket is ellátva – a gyermeki jogokat nem csak a legtipikusabb, hanem a gyermeki jogok érvényesüléséhez illeszkedő, sajátos eszközrendszerrel is védi, különös hangsúlyt fektetve a proaktív jellegű jogvédelemre is. 
Az egyedi ügy alapos és körültekintő feltárása érdekében, az érintett önkormányzat polgármesterének a tájékoztatását kértem.

A megállapított tényállás
A Czabán Általános Iskola és Óvoda Budapest Főváros XV. kerületi Önkormányzatának fenntartásában működő, közös igazgatású nevelési oktatási intézmény, amely két tagóvodából és egy általános iskolából áll.
A panaszosok gyermekeiket nem a lakóhelyük szerinti körzeti iskolába (Czabán) kívánták beíratni, hanem a Kolozsvári Általános Iskola és Óvodába. A gyermekeket azonban a választott iskola a beíratás napján nem tudta fogadni, mivel a gyermekek körzeti iskolájának igazgatója a panaszosok előadása szerint a kerületi iskolákba egy névsort jutatott el, amelyen szereplő gyermekek nem vehetők fel a kerület más iskoláiba. A szülők (elmondásuk szerint április 19-én, a fenntartó szerint április 16-án) panasszal éltek a fenntartónál, aki április 19-ére dátumozott iratban tájékoztatta a szülőket, hogy senki sem korlátozza a szabad iskolaválasztás jogát. A szülőket április 20-án a Kolozsvári Általános Iskola munkatársa tájékoztatta a beiratkozás lehetőségéről, amellyel még aznap éltek is.
Az iskolák fenti eljárásával kapcsolatos magyarázatot az önkormányzattól nem kaptam. 
A Czabán intézmény vezetője 2010. június 3-án kelt levélben értesítette az érintett szülőket, hogy gyermekük óvodai nevelését a továbbiakban a Kolozsvár Általános Iskola és Óvoda biztosítja, mert a gyermekek, tanköteles korba lépett idősebb testvéreit a szülők nem a Czabán Általános Iskolába íratták be. Az intézményvezető szerint ezzel a döntéssel „egyértelművé tették, hogy az intézmény egységes óvodai és pedagógiai törekvéseivel sajnos nem értenek egyet, azokat gyermekeik számára nem tekintik elfogadhatónak”. 
A szülők e döntés ellen írásbeli panasszal éltek az önkormányzat Oktatási, Művelődési, Ifjúsági és Sport Osztályán, sérelmezve, hogy az intézmény egyoldalúan, egyeztetés nélkül, a szülői szándékkal ellentétes módon szándékozott megszüntetni a gyermekek óvodai jogviszonyát. A fenntartó megállapította, hogy az intézményvezető levele nem felel meg a nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1194. (VI. 8.) MKM rendelet (továbbiakban MKM. r.) 36. § (1) - (3) bekezdésben foglalt követelményeknek, ezért tájékoztatta a szülőket, hogy gyermekeik óvodai elhelyezése folyamatos, továbbá az intézményvezetőt felszólította, hogy a gyermekek ügyében hozzon alakszerű határozatot.
A Czabán intézmény vezetője 2010. június 22-ei, 487, 458, és a 459/K/2010. sz. határozataival döntött a gyermekek óvodai jogviszonyának megszüntetéséről. A szülők ismételt panasza alapján a fenntartó a 74581-3/2010. sz. határozatában megváltoztatta a hivatkozott intézményi döntéseket. Megállapította, hogy a gyermekek óvodai nevelését a 2010/2011. nevelési évben a Czabán Általános Iskola és Óvoda köteles biztosítani. A fenntartó megállapította azt is, hogy az intézményvezető döntése a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. tv. (Kt.) 74. § (1)-(3) bekezdésébe és az MKM rend. 28. § (1) bekezdésbe ütközik, ezért a gyermekek óvodai jogviszonyának megszüntetése jogsértő.
Ezt követően a Czabán Általános Iskola és Óvoda vezetője a 2010. augusztus 19-ei keltezéssel arról tájékoztatta a szülőket, hogy a következő nevelési évtől kezdődően már nem a Klapka, hanem az intézmény Bocskai utcai tagóvodájában biztosítja a gyermekek ellátását. A szülők 2010. augusztus 23-án ismét panaszt tettek a fenntartó önkormányzatnál.
A fenntartó szeptember 2-án egyeztető megbeszélést kezdeményezett a szülők és az intézményvezető között, majd 2010. szeptember 7-én kelt, 74581-4/2010. sz. határozatával úgy rendelkezett, hogy a gyermekek elhelyezését, óvodai jogviszonyuk megszűnéséig a Czabán intézmény Klapka utcai tagóvodája köteles biztosítani. 

A vizsgált alkotmányos jogok
A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” (Alkotmány 2. § (1). bekezdés)
Az állam alapjogvédelmi kötelezettsége: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása az állam elsőrendű kötelessége.” (Alkotmány 8. § (1) bekezdés)
A gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való joga: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” (Alkotmány 67. § (1) bekezdés)

Az alkalmazott jogszabályok és egyéb rendelkezések
A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.)
A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (Kt.)
A Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény (Magyarországon kihirdette az 1991. évi LXIV. törvény)
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény
A nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Elsőként azt vizsgáltam, hogy az ügyben érintett szervekre kiterjed-e a hatásköröm. Az Obtv. 29. §-a csak a hatóság fogalmát tartalmazza, a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében a kérelmezőnek nincs lehetősége annak megválasztására, hogy az általa igényelt szolgáltatás igénybevételére kivel szerződjön, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. (Lásd az OBH 6501/2001. számú jelentését) A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv.) 8. §-ának (4) bekezdése a települési önkormányzatok kötelező feladataként nevesíti az óvodai nevelés, valamint az általános iskolai oktatás és nevelés biztosítását.
Az Obtv., az Ötv. és Kt. idézett rendelkezései alapján az óvodai és általános iskolai nevelést és oktatást közszolgáltatásnak tekintem.

II. Alapvető jogok tekintetében
II/1. A gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való joga
Az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében foglaltak szerint a Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges. Az alkotmányi felsorolás – ahogyan azt már korábbi jelentéseimben is megállapítottam – egyben „rangsornak” is tekinthető: a gyermeknek elsődlegesen a családtól kell a szükséges védelmet és gondoskodást megkapnia, ezt azonban kiegészíti (meghatározott esetben pedig pótolja, helyettesíti) az állami intézményvédelem. (Lásd az OBH 2057/2008., OBH 2223/2008., OBH 1588/2008., AJB 3432/2009., AJB 1920/2010., AJB 4149/2010. számú jelentéseket)
Ezt támasztja alá az Alkotmánybíróság gyakorlata is: „Minthogy azonban a gyermek védelme és a róla való gondoskodás nemcsak a család alkotmányos kötelessége, hanem az államé, a társadalomé is, ez a szülői felügyelettel összefüggésben úgy értelmezendő: ha a gyermeknek nincs, vagy a szülői kötelességeket nem teljesítő szülője van, akkor helyettük az államnak kell helytállnia. Ez ad a jogalkotó államnak lehetőséget a törvényes beavatkozásra, és kötelezi az államot közvetlen helytállásra (tartás) a védelem és gondoskodás feladatára.” (995/B/1990. AB határozat, ABH 1993, 515, 528.) Az állam alatt nem pusztán a Magyar Államot, mint jogi személyt kell jelen esetben érteni, hanem – a különböző jogszabályokban meghatározott feladat- és hatáskörében eljárva – valamennyi, ezért tételesen meg nem határozható állami- és önkormányzati szervet is. (Bővebben az AJB-3536/2009. számú jelentésben)
Az alapjogoknak létezik egy intézményvédelmi oldala: az egyén alanyi jogának biztosításával, védelmével és érvényesülésével összefüggő tágabb értelemben vett pozitív állami kötelezettségeket összefoglalóan állami intézményvédelmi kötelezettségnek nevezzük. Az Alkotmánybíróságnak következetes az ítélkezési gyakorlata azt illetően, hogy az államnak az alapvető jog tiszteletben tartására és védelmére vonatkozó kötelezettsége nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy biztosítania kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételeket is. (Lásd 64/1991.(XII.17.) és 55/2001.(XI.29.) AB határozat)
A szülői gondoskodás kiegészítésére, illetve pótlására a legtipikusabb esetben a legmegfelelőbb szakértelem alkalmazása érdekében, valamint a szülők munkaerőpiacon való részvétele miatt kerül sor. Az ENSz Gyermekjogi Egyezményének 18. cikk 3. pontja alapján az Egyezményben részes államok megtesznek minden megfelelő intézkedést annak érdekében, hogy a dolgozó szülők gyermekei számára biztosítsák olyan szolgáltatások igénybevételének jogát, amelyre jogosultak. A 3. cikkben foglaltak szerint az Egyezményben részes államok kötelezik magukat arra, hogy a gyermek számára, figyelembe véve szülei, gyámja és az érte törvényesen felelős más személyek jogait és kötelességeit, biztosítják a jóléthez szükséges védelmet és gondozást, e célból meghozzák a szükséges törvényhozási és közigazgatási intézkedéseket.

II/2. A jogbiztonság követelménye
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglaltak szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. A jogbiztonság, mint alapvető jog fogalmának értelmezésénél az Alkotmánybíróság döntéseiben megfogalmazott elveket vettem figyelembe.
Az Alkotmánybíróság a jogállam fogalmát több aspektusból is értelmezte, kimondva, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – és elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak megállapítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. (Lásd a 9/1992. (I. 30.) AB határozatot) Ezért alapvetőek a jogbiztonság alkotmányos követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet.” [9/1992. (I. 30.) AB. hat.]
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB. hat.]

III. Az ügy érdeme tekintetében
1. Az óvodai jogviszony megszűnése
A szülőket megilleti a Kt. 13. §-ának (1) bekezdése alapján a nevelési, illetőleg nevelési-oktatási intézmény szabad megválasztásának joga. E törvény 65. §-a szerint, a gyermeket elsősorban abba az óvodába kell felvenni, átvenni, amelynek körzetében lakik, illetőleg ahol szülője dolgozik. Az óvoda – beleértve a kijelölt óvodát is – köteles felvenni, átvenni azt a gyermeket, aki 5 életévét betöltötte, ha lakóhelye, ennek hiányában tartózkodási helye a körzetében található. A Kt. 74. § (1) bekezdése tételesen meghatározza azokat az eseteket, hogy mikor megszűnik az óvodai elhelyezés. Tehát – a törvényben foglalt kivételekkel – akkor, ha a gyermeket másik óvoda átvette, ha a szülő írásban bejelenti, hogy gyermeke kimarad, ha az óvodai elhelyezést fizetési hátralék miatt az óvodavezető – a szülő eredménytelen felszólítása és a gyermek szociális helyzetének vizsgálata után – megszüntette, ha a gyermeket felvették az iskolába, ha a nyolcadik életévét betöltött gyermeket nem vették fel az iskolába. Megszűnik az óvodai elhelyezés akkor is, ha a gyermek a jogszabályban meghatározottnál igazolatlanul többet van távol az óvodai foglalkozásokról. Ha azonban a gyermek az 5 életévét betölti a gyermek óvodai jogviszonya a szülő írásbeli bejelentése és fizetési hátralék alapján sem szüntethető meg.
A fentiek alapján megállapítom, hogy az oktatási intézmény vezetőjének a gyermekek óvodai jogviszonyának megszűnésével kapcsolatosan egyoldalú intézkedése jogellenes, egyrészt a Kt. 13 §-a alapján az intézmény vezetője nem akadályozhatja a szülők szabad intézményválasztási jogát azzal az indokolással, hogy a szülők a „egyértelművé tették, hogy az intézmény egységes óvodai és pedagógiai törekvéseivel sajnos nem értenek egyet, azokat gyermekeik számára nem tekintik elfogadhatónak”. Az intézményvezető intézkedése egyben a Kt. 74. § (1) – (2) bekezdésében taxatíve felsorolt megszűnési okoknak sem felelt meg, eljárása továbbá Kt. 65. §-ába is ütközik, mivel az érintett 3 gyermek mindegyikének lakóhelye az óvoda körzetébe tartozik, akik közül ráadásul ketten tanköteles korba értek, 5. életévüket betöltötték.

2. Az óvodai jogviszony megszűnésének alakszerűségei
A Kt. 83. § (1) bekezdése szerint a nevelési-oktatási intézmény a gyermekkel, a tanulóval kapcsolatos döntéseit – jogszabályban meghatározott esetben és formában – írásban közli a tanulóval, illetve a szülővel. A törvény 36. § (1) bekezdése alapján az óvoda írásban értesíti a szülőt, ha gyermekét, törölni kell a nyilvántartásából. E szakasz (2) bekezdése szerint a nevelési-oktatási intézmény döntését határozatba foglalja, ha kérelem hiányában hoz a gyermekre, tanulóra hátrányos döntést, illetve a tanuló, kiskorú tanuló esetén a szülő kéri a döntés határozatba foglalását. A (3) bekezdés szerint a határozatot meg kell indokolni. A határozatnak a jogorvoslati joggal kapcsolatos tájékoztatást is tartalmaznia kell.
A vizsgálat során megállapítottam, hogy az elnök-igazgató szülői kérelem hiányában hozott – nem formalizált – döntést a gyermekek más oktatási intézménybe való elhelyezéséről, ami ellentétes a fent ismertetett közoktatási rendelkezésekkel.

3. A gyermekek óvodai csoportba való beosztása
Az intézmény vezetője, miután a fenntartó a szülők felülbírálati kérelme alapján a gyermekek óvodai jogviszonyának megszűnése tárgyában megváltoztatta a döntését, arról tájékoztatta a szülőket, hogy a gyermekek csoport beosztását változtatja meg, úgy, hogy egyben az intézmény másik, Bocskai utcai tagóvodájában biztosítja tovább a gyermekek nevelését.
A Kt. 65. §-ának (3) bekezdése értelmében az óvodába felvett gyermekek csoportba való beosztásáról az óvodavezető dönt, a szülők és az óvodapedagógusok véleményének figyelembevételével. Az intézményvezetője ezen intézkedésének meghozatalához nem kérte ki a szülők véleményét.
Vizsgálatom során figyelemmel voltam a gyermekek mindenekfelett álló érdekére. A fenntartó döntéseinek indokolása szerint valamennyi gyermek bejelentett lakcíme szerint a gyermekek ellátását eddig is biztosító közös igazgatású intézmény Klapka utcai tagóvodájához lakik közelebb. E határozatok indokolása szerint a gyermekek megszokták és megszerették az óvodapedagógusokat, dajkákat, a társaikat, az óvodai környeztet, ezért pedagógiai szempontból nem indokolt a gyermekek más tagintézménybe való elhelyezése.
Az óvoda a Gyvt. hatálya alá is tartozó gyermekjóléti alapellátást nyújtó intézmény, és e törvény 38. §-ának (1) és (2) bekezdéseinek értelmében az alapellátásnak hozzá kell járulnia a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének, jólétének elősegítéséhez, valamint az alapellátás keretében nyújtott személyes gondoskodást – lehetőség szerint – a jogosult lakóhelyéhez, tartózkodási helyéhez legközelebb eső ellátást nyújtó személynél vagy intézményben kell biztosítani.
A fentiek alapján megállapítom, hogy az intézmény vezetője a gyermekek elhelyezése során az intézményi érdekeket előtérbe helyezve, a Kt. 65. §-ának (3) bekezdésébe és a Gyvt. 38. §-ába ütköző módon figyelmen kívül hagyta a gyermekek egyéni érdekeit, intézkedéseivel pedig a gyermekek védelemhez és gondoskodásához való jogával és a jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot idézett elő.
A gyermekek jogainak védelme, e jogok érvényesülése és tényleges, gyakorlatban történő biztosítása nem merülhet ki pusztán a gyermekekkel kapcsolatos intézkedések hangsúlyozásával. Az Alkotmánybíróság működése kezdetén már megállapította, hogy az állam kötelezettsége „a szubjektív alapjogokkal kapcsolatban nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről is.” Az állam elsőrendű kötelezettsége, hogy megadjon minden olyan támogatást (azok komplexitásában, számos területet érintően), amely segíti a családot és a szülőket abban, hogy gyermekeik védelemhez és gondoskodáshoz való jogát biztosítani tudják. (Lásd a 64/1991. (XII. 17.) AB határozatot)

4/ A fenntartó mulasztása
Az Obtv. 17. § (1) bekezdése értelmében a hozzám benyújtott beadványt, a törvényben foglalt kivételekkel köteles vagyok megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést pedig a törvény keretei között magam választom meg. E felhatalmazással élve, az Obtv. 18. § (3) bekezdése alapján, a hozzám intézett panasz teljes körű vizsgálatának lefolytatását kértem az önkormányzattól. Az Obtv. 18. §-ának (11) bekezdése értelmében a megkeresett szerv a megkeresésnek az országgyűlési biztos által megállapított határidőn belül, amely 15 napnál rövidebb nem lehet, köteles eleget tenni.
Az önkormányzat azonban a megkeresésemnek csak részlegesen tett eleget, és tekintettel arra, hogy nem adott tájékoztatást a tanköteles korú gyermekek iskolai beíratásával összefüggő - és az azt megelőző - eljárásokról, akadályozta alkotmányos jogköröm gyakorlását.

Intézkedés
Az Obtv. 24. § alapján felkérem Budapest XV. kerülete Önkormányzatának polgármesterét, hogy terjessze a jelentésemet a képviselő-testület elé azzal, hogy fontolja meg a Czabán Általános Iskola és Óvoda elnök-igazgatójával szembeni fegyelemi eljárás megindítását.

Budapest, 2010. november 17.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok:
A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény
13. § (1) A szülőt megilleti a nevelési, illetőleg nevelési-oktatási intézmény szabad megválasztásának joga. A nevelési, nevelési-oktatási intézmény szabad megválasztásának joga alapján gyermeke adottságainak, képességeinek, érdeklődésének, saját vallási, illetve világnézeti meggyőződésének, nemzeti vagy etnikai hovatartozásának megfelelően választhat óvodát, iskolát, kollégiumot.
65. § (1) Az óvodai felvétel, átvétel jelentkezés alapján történik. Az óvodába a gyermek harmadik életévének betöltése után vehető fel. A szülő gyermeke óvodai felvételét, átvételét bármikor kérheti. Az újonnan jelentkező gyermekek fogadása az óvodai nevelési évben folyamatosan történik.
(2) A gyermeket elsősorban abba az óvodába kell felvenni, átvenni, amelynek körzetében lakik, illetőleg ahol szülője dolgozik. A felvételről, átvételről az óvoda vezetője dönt. Ha a jelentkezők száma meghaladja a felvehető gyermekek számát, az óvodavezető, több óvoda esetén az óvoda fenntartója bizottságot szervez, amely javaslatot tesz a felvételre. Az óvoda - beleértve a kijelölt óvodát is - köteles felvenni, átvenni azt a gyermeket, aki e törvény 24. §-ának (3) bekezdése alapján köteles óvodába járni, ha lakóhelye, ennek hiányában tartózkodási helye a körzetében található (kötelező felvételt biztosító óvoda). A kijelölt óvoda [30. § (4) bek.], ha nem látja el a kötelező felvételt biztosító óvoda feladatait, csak helyhiány miatt tagadhatja meg a gyermek felvételét. A kötelező felvételt biztosító óvoda - ha a gyermek betöltötte a harmadik életévét - nem tagadhatja meg a halmozottan hátrányos helyzetű gyermek, továbbá annak a gyermeknek a felvételét, aki a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló törvény 41. §-a alapján jogosult a gyermek napközbeni ellátásának igénybevételére, illetve akinek a felvételét a gyámhatóság kezdeményezte.
(3) Az óvodába felvett gyermekek csoportba való beosztásáról az óvodavezető dönt, a szülők és az óvodapedagógusok véleményének figyelembevételével. Az óvodai csoportok szervezésének szabályait e törvény 3. számú melléklete határozza meg.
74. § (1) Megszűnik az óvodai elhelyezés, ha
a) a gyermeket másik óvoda átvette, az átvétel napján;
b) a szülő írásban bejelenti, hogy gyermeke kimarad, a bejelentésben megjelölt napon;
c) az óvodai elhelyezést fizetési hátralék miatt az óvodavezető - a szülő eredménytelen felszólítása és a gyermek szociális helyzetének vizsgálata után - megszüntette, a megszűnés tárgyában hozott döntés jogerőre emelkedésének napján;
d) a gyermeket felvették az iskolába, a nevelési év utolsó napján;
e) a gyermeket nem vették fel az iskolába, annak a nevelési évnek az utolsó napján, amelyben a nyolcadik életévét betölti.
(2) Megszűnik az óvodai elhelyezés akkor is, ha a gyermek a jogszabályban meghatározottnál igazolatlanul többet van távol az óvodai foglalkozásokról.
(3) Az (1) bekezdés b)-c) pontjában és a (2) bekezdésben foglaltak nem alkalmazhatók, ha a gyermek a gyámhatóság intézkedésére vették fel az óvodába, továbbá, ha a gyermek e törvény 24. §-ának (3) bekezdése alapján vesz részt óvodai nevelésben. Az (1) bekezdés c) pontjában, valamint a (2) bekezdésben foglaltak nem alkalmazhatók akkor sem, ha a gyermek hátrányos helyzetű.
83. § (1) A nevelési-oktatási intézmény a gyermekkel, a tanulóval kapcsolatos döntéseit - jogszabályban meghatározott esetben és formában - írásban közli a tanulóval, illetve a szülővel.
(3) Az eljárást megindító kérelem, ha
a) egyéni érdeksérelemre hivatkozással nyújtják be, felülbírálati kérelem;
b) jogszabálysértésre hivatkozással nyújtják be, törvényességi kérelem.
(4) A fenntartó jár el, és hoz másodfokú döntést
a) a törvényességi kérelem; továbbá
b) az óvodai felvételekkel és az óvodából való kizárással, a tanulói jogviszony, valamint a kollégiumi tagsági viszony létesítésével, megszüntetésével, a tanulói fegyelmi ügyekkel kapcsolatban benyújtott felülbírálati kérelem tekintetében.
91. § (2) A főjegyző, továbbá a jegyző
a) közreműködik - az érettségi vizsga vizsgaszabályzatában meghatározottak szerint - az érettségi vizsgák előkészítésében, megtartásában;
b) közreműködik a közoktatási információs rendszer működtetésében.
(4) A közoktatási intézményt fenntartó, önkormányzati társulás esetén a megállapodásban megjelölt önkormányzat jegyzője, főjegyzője
a) közreműködik az óvodákban, iskolákban, kollégiumokban folyó pedagógiai tevékenységgel összefüggő mérési, értékelési feladatok szervezésében;
b) elbírálja a 83. § (4) bekezdésében felsorolt kérelmeket;

A nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994. (VI. 8.) MKM rendelet
28. § (1) Megszűnik az óvodai elhelyezés - a közoktatási törvény 74. § (3) bekezdésében foglaltak kivételével -, ha a gyermek az óvodából igazolatlanul tíznél több napot van távol, feltéve, hogy az óvoda a szülőt legalább kettő alkalommal írásban figyelmeztette az igazolatlan mulasztás következményeire.
(6) Ha az óvodai elhelyezés, a tanulói jogviszony, a kollégiumi tagsági viszony megszűnik, akkor a gyermeket, illetve a tanulót törölni kell az óvoda, az iskola, illetve a kollégium nyilvántartásából.
36. § (1) Az óvodai, iskolai, kollégiumi felvételről hozott döntést írásba kell foglalni. Az óvoda, iskola, kollégium írásban értesíti a szülőt, ha gyermekét, illetve a kiskorú tanulót törölni kell a nyilvántartásából.
(2) A nevelési-oktatási intézmény döntését határozatba foglalja, ha a jelentkezést, illetőleg a kérelmet részben vagy egészben elutasítja, vagy kérelem hiányában hoz a gyermekre, tanulóra hátrányos döntést, illetve a tanuló, kiskorú tanuló esetén a szülő kéri a döntés határozatba foglalását.
(3) A határozatot meg kell indokolni. A határozatnak a jogorvoslati joggal kapcsolatos tájékoztatást is tartalmaznia kell.

A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
38. § (1) Az alapellátásnak hozzá kell járulnia a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének, jólétének, a családban történő nevelésének elősegítéséhez, a veszélyeztetettség megelőzéséhez és a kialakult veszélyeztetettség megszüntetéséhez, valamint a gyermek családjából történő kiemelésének a megelőzéséhez.
(2) Az alapellátás keretében nyújtott személyes gondoskodást - lehetőség szerint - a jogosult lakóhelyéhez, tartózkodási helyéhez legközelebb eső ellátást nyújtó személynél vagy intézményben kell biztosítani.
41. § (1) A gyermekek napközbeni ellátásaként a családban élő gyermekek életkorának megfelelő nappali felügyeletét, gondozását, nevelését, foglalkoztatását és étkeztetését kell megszervezni azon gyermekek számára, akiknek szülei, nevelői, gondozói munkavégzésük, munkaerőpiaci részvételt elősegítő programban, képzésben való részvételük, betegségük vagy egyéb ok miatt napközbeni ellátásukról nem tudnak gondoskodni. A napközbeni ellátás keretében biztosított szolgáltatások időtartama lehetőleg a szülő munkarendjéhez igazodik.
(3) A gyermekek napközbeni ellátása megszervezhető - a gyermekek életkorának megfelelően - különösen bölcsődében, hetes bölcsődében, családi napköziben, családi gyermekfelügyelet vagy házi gyermekfelügyelet keretében, nyári napközis otthonban, valamint a Kt. hatálya alá tartozó óvodában, iskolai napköziben.