Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB-3430/2010. számú ügyben

Előadók: dr. Kristó Annamária
dr. Somosi György
Az eljárás megindulása
A panaszosok beadványukban azt sérelmezték, hogy a Békéscsabát elkerülő E-44-es számú nemzetközi főútvonal 2006-ban történt átadását követően nem történt meg a belvároson átvezető régi főútvonal (Bajza utca) forgalomszabályozása. 
Előadták, hogy Békéscsaba belvárosában, közvetlenül annak természetvédelmi területe mellett, a korábban gyönyörű természeti környezetben lévő polgári városrészben, a 70-es években, szétrombolva az addigi környezetet, négysávos utat építettek. Az út a házak falaitól 1-1,5 méterre, de legfeljebb – néhány helyen – kettő méterre halad el. Az út gépjármű terhelése igen nagy, tekintettel arra, hogy döntően itt halad át Románia és a Balkán felé a tranzit teherforgalom. A lakóközösség 1995 óta különböző beadványokkal fordult az önkormányzathoz, a közútkezelőhöz, azonban a legnagyobb eredményük egy sebességkorlátozó tábla kihelyezése, és egy régebbi útfelújítás volt. Azzal nyugtatták a lakosságot, ha megépül a Békéscsabát elkerülő út, akkor megoldódnak a lakókörnyezetet romboló körülmények. Ezzel szemben a 2006-ban megépült, a várost elkerülő út átadásával – álláspontjuk szerint – még inkább megnőtt a Bajza utca gépjármű forgalma, így ismét egy újabb elkerülő út megépítéséig kérték a türelmüket.
A panaszosok előadták azt is, hogy az utcában olyan intézmények működnek, amelyek szintén indokolnák, hogy biztonságos és rendezett körülmények legyenek a közlekedés terén. Több általános iskola, továbbá középiskolai diákotthon és főiskola található a jelentősen szennyezett és károsult lakókörnyezetben.
A panaszosok álláspontja szerint forgalomtechnikai eszközökkel, nevezetesen biztonságos gyalogosátkelő helyekkel, továbbá a négysávos utat kettőre szűkítve, kerékpárút kialakításával, sebességkorlátozó táblákkal jelentősen csökkenthetőek lennének a zaj- és rezgéspanaszok. A panaszosok jelezték azt is, hogy az évek óta kihelyezett 40 km/órás sebességkorlátozó táblákat a közelmúltban leszerelték.
Tekintettel arra, hogy a beadványban előadottakkal összefüggésben felmerült az Alkotmányban biztosított egészséges környezethez, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, továbbá a tulajdonhoz való joggal összefüggésben a sérelem közvetlen veszélye, vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jogok
Tulajdonhoz való jog: A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot. (Alkotmány 13. §)
Egészséges környezethez való jog: A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez. (Alkotmány 18. §)
A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg. (Alkotmány 70/D. §)

Az ügy jogszabályi háttere
– A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény
– A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény
– Az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről szóló 20/1984. (XII. 21.) KM rendelet
– A környezeti zaj értékeléséről és kezeléséről szóló 280/2004. (X. 20.) Korm. rendelet
– A stratégiai zajtérképek, valamint az intézkedési tervek készítésének részletes szabályairól szóló 25/2004. (XII. 20.) KvVM rendelet
– 83/1997. (IX. 26.) OGY határozat a Nemzeti Környezetvédelmi Programról 
– 19/2004. (III. 26.) OGY határozat a 2003-2015-ig szóló magyar közlekedéspolitikáról 
– 96/2005. (XII. 25.) OGY határozat az Országos Fejlesztéspolitikai Koncepcióról 

Megállapított tényállás:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. §-ában kapott felhatalmazás alapján tájékoztatást kértem a Nemzeti Közlekedési Hatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóságának, a Magyar Közút Nonprofit Zrt. Dél-alföldi Területi Főmérnökségének, továbbá a város polgármesterének az üggyel kapcsolatos álláspontjáról. 
A beérkezett válaszok, és a vizsgálati anyagok figyelembe vételével a következő tényállást állapítottam meg.
A Bajza utcán áthaladó forgalom keltette kedvezőtlen hatások csökkentése érdekében már 1995-ben a közútkezelőhöz fordult a lakosság, és kérték a sebességkorlátozás bevezetését. A lakossági kezdeményezésre a Békéscsabai Közúti Igazgatóság Forgalomszabályozási és Hálózatkezelői Osztálya (a továbbiakban: közútkezelő) a következőkről tájékoztatta a panaszosokat.
A megyeszékhelyen az Orosházi – Bartók – Bánszky – Bajza utcák vonala a város közlekedésének egyik fontos gerincét alkotja. A Jókai – Petőfi – Bartók – Bánszky – Bajza utcákat pedig a 44. számú Kecskemét – Békéscsaba – Gyula I. rendű főút tehermentesítő útjának jelölték ki, ezért ennek megfelelő keresztmetszetű út épült az 1976 és 1977-es években. Elsősorban az akkori Városi Tanács kezdeményezésére készítették elő a korábbi úthálózat-szerkezetet jelentősen módosító beruházást, a történelmi városközpont és a kórház környékének tehermentesítése érdekében.
A régi állapothoz képest évről-évre fokozatosan növekedett a forgalom, amelyre egyaránt hatást gyakorolt a gazdasági viszonyok változása és a politikai helyzet alakulása. A meglevő útburkolat állagának megóvása érdekében elkerülhetetlen volt a repedések javítása. A rendelkezésre álló anyagi lehetőségek a teljes felület leaszfaltozását nem tették lehetővé.
Az áthaladó forgalom valóban jól érzékelhető zaj- és dinamikus hatást fejtett ki, az így keletkezett környezetszennyezést azonban – a közútkezelő 1995-ös véleménye szerint – a várost elkerülő út enyhíti majd, amely elsősorban az átmenő forgalmat fogja távol tartani a város belterületétől.
A nagy volumenű beruházás előkészítése már 1995-ben megkezdődött. A 30 km/óra sebességkorlátozás bevezetésére tett lakossági kezdeményezést a közútkezelő azért nem tudta támogatni, mert álláspontja szerint a kért sebességkorlátozás bevezetése önmagában nem hozná meg a kívánt eredményt, hiszen éppen ezen az útszakaszon, a belterületre általánosan előírt 50 km/órás sebességet sem tartja be minden közlekedő. Ezen felül a forgalomban résztvevő járművek részére időkiesést, közlekedési költségnövekedést és környezetre növekvő levegőszennyezést eredményezne.
A forgalom nagyságának és sebességének csökkentése, és ezzel a kedvezőtlen környezeti hatások mérséklése, a közútkezelő megítélése szerint a közút átépítésével, forgalomcsillapító eszközök, megoldások alkalmazásával lenne elérhető, ami jelentős anyagi forrásokat igényelne, és ez a megoldás ellentétes lenne az út eredetileg szánt funkciójával.
A funkcióváltás, alternatív közlekedési lehetőség megvalósítása után következhet be, amelyre a közútkezelő és az önkormányzat a korábban hivatkozott elkerülő út ütemezett kiépítésével tett erőfeszítéseket. 
A Bajza utca lakói 1999-ben ismét bejelentést tettek, immár a Békéscsabai Rendőrkapitányságra a nagy közúti forgalom által keltett zaj- és rezgéshatásra panaszkodva. A Rendőrség a közútkezelőt kérte fel a panasz kivizsgálására és megválaszolására. 
A közútkezelő válaszában arra hivatkozott, hogy a Bajza utca valóban a megyeszékhely egyik legforgalmasabb utcája, hiszen a városrendezési tervvel összhangban a 44-es számú (Kecskemét – Békéscsaba – Gyula) nemzetközi forgalmat lebonyolító I. rendű főút belvárosi szakasza forgalmának csökkentésére, tehermentesítésére épült ki.
A burkolat szélességéhez viszonyítottan a beépítés szélessége sajnos keskeny, így a járművek által keltett kedvezőtlen hatások fokozottan érzékelhetők. A Bajza utca úthálózati szerepe miatt (városi főforgalmi út) az alkalmazható megoldási lehetőségek köre szűkre szabott. A közútkezelő igyekezett minden ésszerű beavatkozást megtenni, így például a dinamikus hatások minimalizálása érdekében a burkolatfelület egyenletességét igyekeztek folyamatosan biztosítani.
Végül, egy korábbi lakossági fórumon született döntés értelmében a teljes útszakaszon „40 km/órás sebességkorlátozást” vezettek be. Az alacsonyabb, egyenletes sebesség biztosítja a kisebb károsanyag kibocsátást, illetve alacsonyabb zajhatást.
A lakókat arról tájékoztatták, hogy a mindenki számára megnyugtató végleges megoldást a 44-es számú főút Békéscsabát elkerülő szakaszának kiépítése fogja jelenteni. A megoldáshoz szükséges tervek ekkor már elkészültek, és az építési terület biztosításán a Polgármesteri Hivatal dolgozott.
Tekintettel arra, hogy az elkerülő út 2006-ban történ átadását követően sem szűntek meg a lakosság panaszait kiváltó körülmények, újabb beadványaikra a város polgármestere 2008. elején arról tájékoztatta az érintetteket, hogy a Bajza utca továbbra is a Magyar Közút Kht. kezelésében van (444-es számú út). Az út átvételről pedig Békéscsaba Megyei Jogú Város Közgyűlése 692/2005. (XII. 15.) számú határozata rendelkezik. Ennek értelmében – többek között – a Bajza utca átvétele csak valamilyen forgalomcsökkentő beruházás (pl. Déli elkerülő út) megvalósulása esetén lehetséges. A határozat arról is rendelkezett, hogy az ezzel kapcsolatos tárgyalásokat 2006-ban meg kell kezdeni. A határozat elfogadását megelőző vitában a képviselők hangot adtak abbéli aggályaiknak is, hogy az út átvétele után a Magyar Állam nem biztosít támogatást, így az önkormányzatnak saját költségvetéséből kell fenntartani, felújítani az utakat, ami évente 20-30 millió forintos kiadást jelentene. A közgyűlési jegyzőkönyv tanúsága szerint felvetődött az is, hogy a Kht. folyamatosan tartsa karban az utakat, és majd 2008. körül térjen vissza az önkormányzat arra, hogy van-e forrás az átvételre.
Az átmenő forgalom elterelésére az Önkormányzat megterveztette a város déli elkerülését biztosító Fürjesi összekötő utat az Orosházi út – Szarvasi út között, ennek megépítése pedig a külső pénzügyi források megteremtésének függvénye volt. Amennyiben az összekötőút megépül, úgy az átmenő forgalom a belterületi részekből elterelhető lesz. Az út átvételét követően a forgalomcsillapítás következtében kialakuló forgalomnagyság függvényében lesz lehetőség a Bajza utcai lakosság által kért, az eredeti állapot visszaépítésének megvalósítására.
Az út kezelőjétől kapott adatok a közgyűlési határozatban foglaltakat támasztják alá, hiszen annak ellenére, hogy az elkerülő út teljes szakasza elkészült, a Bajza utca forgalma 2006. évről 2007. évre nőtt. A 2007. évi adat szerint az összes motoros-forgalom 15.126 E/nap.
A Magyar Közút Műszaki Igazgatósága 2008 áprilisában, körlevélben hívta fel a közútkezelőket a forgalomszabályozás felülvizsgálatára. Ennek fő indoka az volt, hogy az egyes kiemelt közlekedési szabálysértések esetén érvénybe lép az ún. objektív felelősség jogintézménye, és ezzel egyidejűleg kiemelt figyelmet kell fordítani a forgalomszabályozás szakszerűségére. A forgalmi rend meghatározása során a sebességkorlátozás helyett a veszélyről történő tájékoztatást kell preferálni.
A Magyar Közút Állami Közútkezelő, Fejlesztő, Műszaki és Információs Közhasznú Társaság Békés Megyei Igazgatósága 2008 szeptemberében a panaszolt útszakasz forgalomszabályozását illetően a következőkről tájékoztatta a panaszosokat. Az érvényes szabályozás alapján az országos közutak tekintetében a forgalmi rend meghatározása, annak kialakítása az út kezelőjének (jelen esetben a Magyar Közút KHT Békés Megyei Igazgatósága) feladata, illetve felelőssége. A meghatározás tekintetében a Rendőrhatóságnak, illetve az Önkormányzatnak véleményezési lehetősége van, amelyet a lehető legmesszebbmenőkig igyekeznek figyelembe venni.
A Bajza utca egy szakaszán a lakosság kérésére került sor a 40 km/óra mértékű sebességkorlátozásra. Időközben – az akkori elrendelésre vonatkozó szempontok tekintetében – több területen jelentősen változtak a körülmények. A 44. sz. főút elkerülő szakasza II. ütemének 2006. évi átadása után – a közútkezelő véleménye szerint – az útszakasz forgalma jelentősen csökkent. A 2003. évi forgalomszámlálási adatok alapján, éves átlagban naponta összesen 17.000 db jármű haladt az úton, míg 2007. évben már csak 14.371 db (-15%). A Bajza és Bánszky utca (444. sz. békéscsabai tehermentesítő másodrendű főút) teherforgalma jelentős mértékben – gyakorlatilag a felére – csökkent, ami a 44. sz. I. rendű főút városi elkerülő szakaszának köszönhető, így álláspontjuk szerint az elkerülő út megépítése kellően hatékonynak bizonyult.
Az elmúlt időkben végzett útfelújítás mindenképpen szükséges volt, de az akkori forgalomnagyság miatt a négy forgalmi sávot kettőre csökkenteni nem lehetett, mivel a forgalom csak itt tudott bonyolódni.
A sebességkorlátozás megszüntetésével kapcsolatosan kifejtették, hogy a KRESZ szabályainak megfelelő, lakott területen engedélyezett 50 km/órás sebesség betartása mellett a balesetveszély, valamint a zajhatás mértéke elenyésző mértékű lenne. Ezen sebességhatár betartásának ellenőrzése a rendőrhatóság feladata, erre a közútkezelőnek ráhatása nincs, de annyi intézkedést megtettek ez ügyben, hogy a Magyar Közút javaslatára felkerült a Bajza utca is arra az országos listára, amely a közeljövőben kihelyezendő szankcionáló típusú automatikus sebességellenőrző berendezések helyét rögzíti.
Az elkerülő út forgalomba helyezésével a közútkezelő az érintett útszakaszt önkormányzati kezelésbe kívánja adni, ezek után az önkormányzat az út két forgalmi sávra való szűkítését korlátlanul elvégezheti. Ilyen jellegű beavatkozásokat 2008. január elseje óta a közútkezelő nem végezhet, mivel ezen építési tevékenységek engedély kötelesek, s így jogszabályi előírások alapján a Nemzeti Infrastruktúra Fejlesztő Zrt. hatáskörébe tartoznak, és ezen időponttól az ilyen jellegű beruházások elindítása már nem a közútkezelő kompetenciája. Önkormányzati kezelésbe adással pedig az út átépítésének a lehetőségét egyszerűbb lenne biztosítani.
A közútkezelő hatáskörébe csak az olyan burkolat felújítások tartoznak, melyeknél a meglévő geometria változatlanul marad. Ezek kiválasztása viszont csak a Nemzeti Útfelújítási Program (NUP) előkészítése során végzett elemzések alapján történhet, s jelenleg ez az útszakasz nem szerepel a 2012. évig ilyen módon kiválasztott, és nevesített utak között. Azzal teljesen egyet értenek, hogy egy Békéscsabát déli irányból elkerülő út megépítése tovább javítaná a helyzetet, de egy elkerülő út megvalósításának elindítása mindig felsőszintű döntések eredménye.

Összegezve
A békéscsabai, Bajza utca az országos közúthálózat részét képező 444. számú II. rendű, Békéscsabát tehermentesítő főút. Az út kezelője a Magyar Közút Állami Közútkezelő, Fejlesztő, Műszaki és Információs Közhasznú Társaság Békés Megyei Igazgatósága (KHT).
A Nemzeti Közlekedési Hatóság Dél-alföldi Regionális Igazgatóságának az országos közutak forgalom-szervezésével kapcsolatosan a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 34. § (2) bekezdésében foglaltak szerint van hatásköre: „A közút forgalmi rendjét – ha jogszabály másként nem rendelkezik – a közút kezelője alakítja ki. A forgalmi rendet – a forgalmi körülmények vagy a baleseti helyzet jelentősebb változása esetén, de legalább ötévenként – a közút kezelőjének felül kell vizsgálnia, és ha szükséges, módosítania kell. A közlekedési hatóság – a közlekedés biztonságát sértő vagy veszélyeztető helyzet megszüntetése érdekében – kezdeményezheti a forgalomszabályozás módosítását, vagy a közút kezelőjét a forgalmi rend felülvizsgálatára kötelezheti.”
A Bajza utca forgalom-szabályozását 2008. október 28-án a helyszínen ellenőrizték, melynek során a közlekedés biztonságát veszélyeztető helyzetet nem találtak. A közút kezelője ebben az évben már foglalkozott a Bajza utca forgalom-szabályozásával, ezért a forgalmi rend felülvizsgálatára való kötelezést sem tartották indokoltnak.

A vizsgálat megállapításai
I. Hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Először azt vizsgáltam, hogy az ügyben érintett szervekre kiterjed-e a hatásköröm. Az Obtv. 29. §-a csak a hatóság fogalmát tartalmazza, a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. A közúti közlekedés biztosításával kapcsolatos állami és önkormányzati feladatok közszolgáltatásnak minősülnek, ezért az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket.

II. Az ügy alapjogi összefüggései tekintetében:
Az országgyűlési biztos – amint erre már számos jelentésemben is felhívtam a figyelmet – egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alkotmányban kapott mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa vizsgálatai során következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazza az alapjogok korlátozásának alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket. (Jellemzően az ún. szükségességi-arányossági tesztet, a nem alapvető joggal összefüggő hátrányos megkülönböztetés esetén az ésszerűségi tesztet, a tulajdonjog korlátozása esetén pedig közérdekűségi tesztet.)
A jelen beadványhoz hasonló, közlekedési eredetű zaj- és rezgésterhelés miatti panaszok leginkább a nagyvárosi közlekedés már-már elviselhetetlen környezeti terheit sérelmezik. A megnövekedett motorizáció következménye, hogy a közutak túlzott igénybevétele és a főközlekedési utak minden mértéket meghaladó forgalmi megterhelése miatt – többek között a levegőszennyezés kapcsán – az utak környezetében élők egészséges környezethez és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joga folyamatosan csorbul. 
Az Alkotmány 18. §-ában deklarált egészséges környezethez való jog lényeges eleme, hogy kiemeli az állami cselekvés fontosságát azzal, hogy utal az állam felelősségére a jog érvényesítése terén. A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog biztosítása szintén állami cselekvést igényel: „ezt a jogot a Magyar Köztársaság (…) az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.”
Az Alkotmánybíróság számos határozatában kifejtette, hogy „az egészséges környezethez való jog érvényesítése állami kötelezettség. Az érvényesítés egyik eszköze az épített környezet védelme. Az épített környezet védelméhez hozzátartozik a települési környezet védelme. A települési környezet védelme kiterjed a lakóterületekre.”
A Testület megállapította, hogy a területfejlesztésről és a területrendezésről szóló 1996. évi XXI. törvény alkalmazásánál alkotmányos követelmény, hogy a területrendezés körében egyfelől a környezetvédelmi célok, másfelől a fejlesztési célok a döntéshozatalnál azonos súllyal szerepeljenek. Ennek megfelelően a hivatkozott rendelkezésnek „az ágazati koncepciókkal összhangban történő” szövegrésze nem értelmezhető akként, hogy az ágazati koncepciók a fontossági sorrendben bármiféle elsőbbséget élveznek a környezetvédelmi érdekekkel szemben. (14/1998. (V. 8.) AB határozat)
A környezetvédelem legfőbb célja, hogy az egészséges környezethez való alkotmányos jog érvényesítése és elősegítése érdekében az ember és környezete harmonikus kapcsolatának kialakítását, a környezet egészének, valamint elemeinek és folyamatainak magas szintű, összehangolt védelmét, a fenntartható fejlődést biztosítsa. Ennek keretében a környezet igénybevételének, terhelésének és szennyezésének csökkentését, károsodásának megelőzését, a károsodott környezet javítását, helyreállítását az emberi egészség védelmét, az életminőség környezeti feltételeinek javítását biztosítani kell.
A zajpanaszok egész Európában azt mutatják, hogy a városi lakosság jelentős részénél a zaj károsan befolyásolja az emberek közérzetét és az életminőséget. Az Egészségügyi Világszervezet már 1994-ben Európa egészségi állapotával foglalkozó tanulmányában a 65 dBA fölötti környezeti zajt potenciális egészségkárosító hatásként értékelte.
A települések sűrűn lakott részein áthaladó főútvonalak mindenütt domináns környezeti zajforrások. Helyi viszonylatban speciális problémaként ismétlődően megjelentek a közlekedési rezgés okozta épületkárok. A közlekedés eredetű emissziók csökkentése érdekében a környezetvédelmi, természetvédelmi és közlekedési prioritásokat összehangolva folytatni – lehetőség szerint gyorsítani – kell a településeket elkerülő utak építését és a hiányzó úthálózati elemek kiépítését. (83/1997. (IX. 26.) OGY határozat a Nemzeti Környezetvédelmi Programról)
Az Országgyűlés 2004-ben jóváhagyta azt a magyar közlekedéspolitikát, amelynek stratégiai főirányait is megjelölte az életminőség javítása, az egészség megőrzése, a területi különbségek csökkentése, a közlekedésbiztonság növelése, az épített és természeti környezet védelme érdekében. A közlekedési infrastruktúra fejlesztése és fenntartása során, elsődleges közlekedéspolitikai elem a környezetszennyezés (üvegházhatást okozó légnemű anyagok és szilárd összetevők, valamint a zaj- és rezgésterhelés) csökkentése, a természeti és táji értékek védelme. 
A közlekedési eredetű zaj és rezgésterhelés miatt érkező panaszok a lakókörnyezet elviselhetetlen közlekedési helyzetével kapcsolatosak. A levegő minőségét egyre erőteljesebben a közlekedési eredetű szennyezőanyagok kibocsátása határozza meg országszerte. A közlekedési eredetű légszennyezés, zajterhelés valamennyi régióban a jelentős belső közúti forgalmú városok, illetve a nagy forgalmú közlekedési útvonalak mentén fekvő települések lakosságát érinti.
A vizsgálataimban mindig kirajzolódik az eltérő érdekű csoportok – egyrészt a közlekedésben résztvevők, másrészt a lakosság – más-más alkotmányos jogában való érintettsége. Az Alkotmánybíróság a kialakult gyakorlata szerint az adott alapjog alkotmányos korlátozhatóságát az alapjogok rendszeréből kiindulva a többi alapjoggal való korrelációban vizsgálja. Az Alkotmánybíróság az emberi méltósághoz és az élethez való jog kivételével elvetette a korlátozás abszolút tilalmát. Az Alkotmánybíróság precedens értékű rendező elve, kiindulási szempontja pedig az, hogy nem tekinthető az alapjog lényeges tartalma korlátozásának, ha másik alapjog érvényesülése, védelme teszi azt szükségessé, továbbá a korlátozás arányos, vagyis a cél fontossága és az okozott alapjogsérelem egyensúlyban van. 
A 2005-ben elfogadott Országos Fejlesztéspolitikai Koncepcióban az Országgyűlés megállapította, hogy sok helyen hiányoznak a környezetvédelmi szempontból fontos, településeket elkerülő, tehermentesítő, illetve összekötő utak, a fő közlekedési utak tranzitforgalmának nem elhanyagolható része a településeken halad át. Az elkerülő utak hiánya rontja az érintett települések lakhatóságát, és indokolatlanul terheli a környezetet. Ezért az elkerülő és tehermentesítő utak építése – a településen belüli forgalomcsillapítással és megfelelő területhasználati előírások bevezetésével párhuzamosan – kiemelt cél. (96/2005. (XII. 25.) OGY határozat)
A városon átvezető útszakasz tervezésekor, megépítésekor – a hetvenes években – prognosztizálni sem lehetett azt a robbanásszerű forgalomnövekedést, amelyet a helyi lakosság immár tizenöt húsz éve kényszerül elviselni. 
A Békéscsabát elkerülő út 2006 évi átadását követően a várost érintő forgalmi körülmények jelentősen megváltoztak, azonban a környezetvédelmi szempontok, a környezetvédelem sajátos érdekei, a megváltozott forgalmi körülményekből adódó közúti forgalom szervezésének elvei nem jelentek meg súlyuknak megfelelően. A panaszolt útszakasz terheltségének csökkentése érdekében – kizárólag a forgalomszámlálás adataira támaszkodva – az arra illetékesek csupán annyit tettek, hogy a közlekedés résztvevőire bízták, immár, mint választási lehetőséget, az elkerülő út használatát. Ilyen esetben pedig a közút kezelője köteles a forgalmi rendet felülvizsgálni, és a rendelkezésre álló forgalomtechnikai eszközökkel a szükséges módosítást elvégezni. A lakott területeket pedig forgalomszabályozási eszközökkel fokozottan védeni kell a közúti közlekedés károsító hatásaitól.
A helyi lakosságnak nincs tényleges választási lehetősége, az alkotmányos jogaikban mások által okozott visszásságokat pedig önerejükből megszüntetni nem képesek. Napjainkra a közúti közlekedés a településeken az egyik legsúlyosabb, egészségügyi problémákat is okozó hatású tevékenységgé vált a levegőminőségi és zajkibocsátási hatások miatt. 
A vizsgálati anyagban még csak utalás szinten sem lelhető fel arra vonatkozóan adat, hogy – a forgalomszámláláson kívül – zajterhelési méréseket végeztek volna. A fő közlekedési létesítmény kötelezettjének stratégiai zajtérképet kell készítenie, amely alapján elkészült intézkedési tervben hatékony zajcsökkentést célzó intézkedéseket kell, különösen a forgalomtervezés terén figyelembe venni. Az intézkedési tervnek tartalmaznia kell többek között a közúti közlekedés tekintetében a forgalomsűrűség csökkentését, nehézgépjárművek részarányának csökkentését, sebességkorlátozást, forgalomcsillapítást, útburkolatcserét.
Az országgyűlési biztosnak nincs lehetősége állást foglalni közlekedésszervezési, forgalomtechnikai szakkérdésekben, azonban nem igényel különösebb szakmai ismeretet az a megállapítás, hogy a közúti közlekedéssel összefüggő lakossági panaszok orvoslására a hatályos jogban számos lehetőség kínálkozik, mint például útburkolat felújítása; az előírt sebességhatár betartatása pl. sebességcsökkentő szigetekkel; nehéz tehergépkocsik közlekedésének a korlátozása, kitiltása, stb. 
A panaszosok beadványukban a Békéscsaba belterületén lévő Bajza utca forgalomnagyságával, kiépítettségével, jövőbeni fejlesztésével, forgalomszabályozásával foglalkoztak. Ezek a felvetett kérdések, problémák mind a közút kezelőjének hatáskörébe tartoznak. A fentebb leírtaknak megfelelően a panaszbeadvánnyal érintett közút jelenleg országos közútnak, és nem helyi közútnak minősül, ezért Békéscsaba Megyei Jogú Város önkormányzata nem minősül útkezelőnek, a forgalom-szabályozás tekintetében pedig nem rendelkezik hatáskörrel. 
A 44-es számú elsőrendű közlekedési út Békéscsabát elkerülő szakaszának megépülésekor felvetődött, hogy az elkerülő megépülése után a belterületi szakaszok önkormányzati tulajdonba kerülnek, de ez irányban nem történt semmilyen előrehaladás. Az önkormányzat álláspontja szerint az út tulajdonjogát csak az említett szakasz teljes körű felújítása után tudják átvenni, mivel az útszakasz felújítása meghaladja az önkormányzat teherviselő képességét. 
A polgármester álláspontja szerint az önkormányzat nem illetékes az adott probléma megoldásában, így lépéseket sem tudnak tenni a megoldás érdekében. Az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről szóló 20/1984. (XII. 21.) KM rendelet 2008. évi módosítását követően a települési önkormányzatoknak, a környezeti terhelés mérési eredmények alapján lehetőséget biztosít arra, hogy környezetvédelmi okok miatt a közút kezelőjénél a közúthálózatba tartozó utak lakott területen belüli teljes szakaszán vagy annak egy részén a település lakókörnyezetének védelme érdekében korlátozott forgalmú övezet kijelölését kezdeményezze. (20/1984. (XII. 21.) KM rendelet az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről 10/A. §-a)
Kétségtelen, hogy az elkerülő út átadását követően csökkent az út forgalma, ennek – fentebb ismertetett – mértéke azonban álláspontom szerint nem olyan jelentős, amely az attól remélt életminőség-javulást eredményezné.
A beérkezett válaszokból kitűnik az is, hogy a panasszal érintett útszakasz tulajdonjogának rendezése (önkormányzat-közútkezelő) az út felújításával kapcsolatos anyagi terhek viselésének a kérdése miatt hiúsult meg.
A magánszférához való jog tartalma a hatályos Alkotmány szövegét értelmező alkotmánybírósági gyakorlat alapján az emberi méltósághoz való jogból vezethető le, a magánlakás sérthetetlenségére vonatkozó alkotmányi szabály, illetve a tulajdonhoz való joghoz kapcsolt állami védelmi kötelezettségek (pl. birtokvédelem) együttes értelmezésével határozható meg. A magánszférához való jog meglátásom szerint nem csupán a magánlakásba való illetéktelen behatolással, megfigyeléssel szembeni védelmet alapozza meg, hanem bármilyen külső zavarással ellenében érvényesülnie kell (pl. a kívülről jövő zajhatások). A magánszférához való jog ezen aspektusa tehát szoros kapcsolatban áll az állam az egészséges környezethez való jog védelmével és biztosításával kapcsolatos alapjogvédelmi feladataival. A magánszférához való jog értelemszerűen nem korlátlan jogosultság (indokolt esetben korlátozható), ugyanakkor nem csupán a közhatalmat gyakorló állami intézményekkel (pl. rendőrség, hatóságok), hanem valamennyi jogalannyal szemben érvényesül.
Nem hagyható figyelmen kívül az a körülmény sem, hogy éppen a közel múltban született meg az a Magyarországot elmarasztaló Európai Emberi Jogi Bírósági döntés, amely a magyar hatóságok forgalomcsökkentő intézkedéseit elégtelennek, késedelmesnek minősítette. Az ítélet megállapította, hogy az Emberi Jogok Európai Egyezménye az egyéneknek nem csak azt a jogát védi, hogy külső fizikai behatolástól mentesen, háborítatlanul élhessenek otthonukban, hanem azt is, hogy biztosított legyen a nyugalmuk, és ésszerű határokon belül ne legyenek kitéve zaj- vagy szennyezési ártalomnak.
Mindebből következően a megállapítottam, hogy a jelenleg fennálló helyzet következtében az Alkotmány 18. és 70/D. §-aiban foglalt, a lehető legmagasabb szintű testi-lelki egészséghez, az egészséges környezethez és a 13. §-ában biztosított, tulajdonhoz való jogával összefüggésben jelentős számú állampolgárt ér sérelem.
Ez a sérelem az országos hálózaton való közlekedés biztosításának, mint közszolgáltatásnak környezetvédelmi szempontból való elégtelensége és az ezzel kapcsolatos hatósági intézkedések elmaradása miatt következett be és folyamatosan fennáll.

Intézkedés
A feltárt visszásság orvoslása érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy 
– Békéscsaba Megyei Jogú Város polgármestere haladéktalanul terjessze a képviselő-testület elé a településrész forgalomtechnikai szabályozásának kérdését, továbbá
– Magyar Közút Nonprofit Zrt. Békés Megyei Igazgatósága gondoskodjon a megfelelő forgalomtechnikai intézkedések megtételéről, továbbá a szükséges karbantartás elvégzéséről. 
Eljárásom célja a panaszosok alapjogainak érvényesülése, a megfelelő életkörülmények biztosítása. Ennek érdekében az érintettek együttműködését, a lehetséges megoldások közös megvitatását javaslom.

Budapest, 2010. december 15.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.