Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB-2598/2010. számú ügyben

Előadó: dr. Kristó Annamária
dr. Somosi György
Az eljárás megindítása
A panaszosok beadványukban azt sérelmezték, hogy Esztergomban az Eötvös József utcában az előző rendszerben egy gyárüzemet létesítettek, majd ezen üzem területén a rendszerváltást követően kisebb vállalkozások jöttek létre, amelyek a beszállításukat, a környező házakat megterhelő és a környéken élők mindennapjait megkeserítő, több tonnás kamionokkal és teherautókkal végzik. A környéken élők élete elviselhetetlenné vált, a házakban is jelentős károk, repedések keletkeztek azoktól a teherautóktól, amelyek időnként 1-2 m távolságra haladnak el a házaktól. (A panaszosok ezeket az állításaikat fénykép és videó felvételekkel támasztották alá.)
Előadták azt is, hogy a környéken élők több alkalommal kérték a város önkormányzatát, köztük a 2009. április 20. napján kelt petícióban is, hogy valamilyen súly-tömegkorlátozást vezessenek be, mivel ezeknek a teherautóknak a közlekedésére a legcsekélyebb mértékben sem felelnek meg az út adottságai. A panaszosok sérelmezték azt is, hogy a beadványukat a város önkormányzata még válaszra sem méltatta. A Jókai Mór utca és az Eötvös József utca kereszteződésében élő 29 család határozott kérésére semmilyen intézkedés nem történt..
A panaszosok levelükben hangsúlyozták, hogy nem megszüntetni akarják a gyárüzembe vezető utat, mivel tekintettel vannak az ott működő vállalkozások és cégek gazdasági szükségleteire, de valamilyen mindkét félnek megfelelő kompromisszumot szeretnének elérni.
Tekintettel arra, hogy a beadványban előadottakkal összefüggésben felmerült az Alkotmányban biztosított a tulajdonhoz való joggal, az egészséges környezethez való joggal, továbbá a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal összefüggésben a sérelem közvetlen veszélye, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el.

Érintett alkotmányos jogok és alapelvek 
Tulajdonhoz való jog: „A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.” (Alkotmány 13. §)
Egészséges környezethez való jog: „A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.” (Alkotmány 18. §)
A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog: „A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez. Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.” (Alkotmány 70/D. §)

Alkalmazott jogszabályok 
– A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény
– A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény
– Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet
– Az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről szóló 20/1984. (XII. 21.) KM rendelet
– 83/1997. (IX. 26.) OGY határozat a Nemzeti Környezetvédelmi Programról 
– 97/2005. (XII. 25.) OGY határozat az Országos Területfejlesztési Koncepcióról

A megállapított tényállás
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. §-ában kapott felhatalmazás alapján arról kértem tájékoztatást a város polgármesterétől, hogy az eltelt időszakban a panaszosok bejelentéseit, kérelmeit illetően folytattak-e vizsgálatot, valamint a probléma megoldásával kapcsolatosan az önkormányzatnak milyen elképzelései vannak, milyen – a lakosság életkörülményein javító – lépéseket szándékoznak ebben az ügyben tenni. Többszöri sürgetés ellenére az önkormányzattól válasz nem érkezett, ezért a közút tulajdonosának és kezelőjének az üggyel kapcsolatos álláspontját nem ismerhettem meg. Ezt követően vizsgálatra kértem fel, a Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal Közlekedési Felügyelősége Szakigazgatási Szervének vezetőjét (továbbiakban: Hivatal).
A beérkezett vizsgálati anyagok, és a csatolt dokumentumok figyelembe vételével a következő tényállást állapítottam meg.
Vizsgálati felkérésemnek eleget téve a Hivatal 2011. április 28-án megvizsgálta a helyszínt (a volt Labor Műszeripari Művek ipari területét), egyeztetett Esztergom Város Polgármesteri Hivatala Városszépítési Osztály – az ügyben érintett – két irodájával, valamint a Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal Szakigazgatási Szervével, az Esztergom Körzeti Földhivatallal. Az Eötvös u. 45. sz. alatti telephelyen jelentős kamionforgalmat lebonyolító NEUZER Kft. pedig megkeresésükre telefonon adott tájékoztatást.
Az egyeztetések alapján az érintettek az alábbi tájékoztatásokat adták: 
Esztergom Város Polgármesteri Hivatala Városszépítési Osztály Városüzemeltetési Iroda (továbbiakban: Közútkezelő) által adott tájékoztatás szerint Esztergom Város Önkormányzata (továbbiakban: Önkormányzat) nem működtet útellenőri rendszert. Az egyszerűbb közútkezelői feladatokat (közúti jelzőtáblák pótlása, kátyúzás stb.) lakossági bejelentések, illetve a Zöldút Kft. (szerződés alapján végez útfenntartási munkákat) által adott feljegyzések figyelembe vételével végeztetik el.
A forgalmi rendet érintő lakossági bejelentéseket a Városüzemeltetési Iroda kivizsgálja, és a javaslatait beterjeszti a Városfejlesztési Bizottság elé. Az előterjesztésekről a Bizottság dönt, és ezt követően kerül a forgalmi rend módosításának javaslata a képviselőtestület elé.
Az Eötvös utca és a Jókai Mór utca forgalmi rendjével kapcsolatos lakossági panaszokat több alkalommal, - utoljára a 2011. március 21-i, és a 28-i ülésen - terjesztette a Városüzemeltetési Iroda a Városfejlesztési Bizottság elé. Az ülésen az iroda dolgozói elmondták, hogy az utak rossz állapota miatt több gépkocsi megrongálódott, a tulajdonosok bírósághoz fordultak, valamint az utak állapota miatt évente kátyúzni kell.
A Városfejlesztési Bizottság a 2011. március 28-i ülésen döntött a forgalmi rend változtatásokkal kapcsolatban, azonban a Jókai és Eötvös utcákban a súlykorlátozás bevezetésére vonatkozó módosítási javaslatot a képviselő testület nem fogata el.  
Esztergom Város Polgármesteri Hivatala Városszépítési Osztály Vagyongazdálkodási Iroda (továbbiakban: Vagyonkezelő) a következő tájékoztatást adta:
Az Önkormányzat 2006-ban módosította a tárgyi területre vonatkozó 43/2006. (VII.14.) ör. rendelettel elfogadott érvényes szabályozási tervében a volt Labor MIM telephely (Árok u. 44. és Eötvös u. 50. sz. alatti ipari terület) övezeti besorolását, mégpedig a területet körülvevő lakóövezetnek megfelelően, kisvárosias lakóterület (Lk) besorolásra módosította. Ezt követően az önkormányzat egyeztetéseket kezdeményezett a területen lévő cégekkel (üzemekkel és szolgáltatókkal) a telephelyről való kiköltözésük ügyében. Időközben több üzemmel megállapodást kötött az önkormányzat, amely alapján az üzemek egy részének kiköltözése már ez évben megtörténik, illetve az önkormányzat fizetési kötelezettségének teljesítését követően 2012-2013-ban várható.
Az Önkormányzatánál jelenleg adósság rendezési eljárás van folyamatban, ezért – a vagyonkezelő tájékoztatása szerint – a területen működő további cégekkel nem állapodhat meg az önkormányzat. Az adósságrendezési eljárás lefolytatását követően fogja ismételten megvizsgálni annak lehetőségét, hogy hogyan tudja ösztönözni a területen működő cégek kiköltözését az Ipari Parkba.
Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal szakigazgatás szervével, az Esztergom Körzeti Földhivatallal (továbbiakban: Földhivatal) folytatott egyeztetés alapján elmondható, hogy a vagyonkezelő által átadott térképmásolat megfelel a jelenlegi földhivatali nyilvántartási állapotnak. A volt Labor MIM területe 1989 és 1990-ben került megosztásra. A telekalakítások során a 16445 hrsz.-ú ingatlanon lévő közlekedési területeket azonban nem alakították át útnak, és az új ingatlanok művelési ágában sem útként, vagy magánútként lettek bejegyezve.
Az előzőekben leírtak alapján a 16445 hrsz.-ú ingatlan 1989-1990-ben történt megosztását követően létrejött 16445/2 hrsz-ú ingatlan közútról történő – az előírásoknak megfelelő – megközelítése csak az Eötvös utcáról lehetséges, valamint a 16445/5 hrsz.-ú ingatlan közterületről való megközelítése is csak az Árok utcai (épület alatti) kapubejárón keresztül biztosított.
A földhivatal hiteles nyilvántartása szerint az ingatlanokat nem terheli, illetve nem illeti átjárási szolgalom, ezáltal a 16445/4,7,8 hrsz-ú ingatlanok – jogszabályban előírt – megközelítése nem biztosított.
A NEUZER Kft. telefonon adott tájékoztatása szerint heti 20-25 db kamion érkezik a telephelyre. Az áruszállító nehéz tehergépjármű (kamion) forgalom legnagyobb részét lebonyolító NEUZER Kft. még ez évben tervezi a kiköltözését az Esztergom Város Ipari Parkjában lévő telephelyére.
A Hivatal a helyszín megtekintése és az ott látottak alapján az alábbiakat állapította meg:
• A több ingatlanból álló telephely megközelítése az Eötvös utca és az Árok utca irányából lehetséges.
• Az ipari terület főbejárata az Eötvös utcáról nyílik, ezen bonyolódik a kamionforgalom. 
• Az Árok utcai épület kapubejárójának magassága 3,90-4,10 m között van, így műszaki szempontból is csak korlátozottan alkalmas a teherforgalom lebonyolítására (a konténerszállító kamionok, illetve más kamionok egy részének magassága meghaladja a 3,90 m-t.)
• További kapubejárók vannak még a Pöltenberg utca felől, azonban ezek csak egy-egy cég megközelítését biztosítják.
• A Kis-Duna töltés lába felől szintén van egy kapu (az Eötvös utcával szemben). A kapu a szemle idején zárva volt, a Magyar Állam tulajdonában és az ÉDUKOVIZIG kezelésében lévő töltés lába (befüvesített terület) nem alkalmas a nehéz tehergépjármű forgalom lebonyolítására, és a töltés ingatlanára sincs bejegyezve semmilyen szolgalom az átjárás tekintetében.
• A telephelyen belül a 16445/2 hrsz.-ú ingatlan kerítéssel (a szemle idején nyitott kapuval) is el van választva a többi ingatlantól.
• Az Eötvös utcai telephelyen működő másik üzemet a Babits Kft. működteti, amely szintén ez évben fejezte be az új telephelye kiépítését az Ipari Parkban.
• A többi üzemmel és szolgáltatóval folyó tárgyalások a 2010. október 25-én indult adósságrendezési eljárás miatt, jelenleg megálltak.
A feltett kérdéseimmel kapcsolatban a Hivatal vizsgálatai alapján az alábbi megállapításokat tette:
1. A közút kezelője eleget tett-e a törvényben előírt ötévenkénti felülvizsgálati kötelezettségének, ha igen mikor és milyen eredménnyel? 
Az Önkormányzat 45/2007. (VI.28.) ör. számon rendeletet alkotott (továbbiakban: Rendelet) Esztergom Város forgalmi rendjéről, amelyhez előzetesen megkérte több, a közúti közlekedés forgalmi rendjének kialakításával foglakozó szaktervező javaslatát is.
A Rendeletet ezt követően 2007-ben három, 2008-ban négy, 2009-ben pedig egy alkalommal módosította. Legutóbb a közútkezelő az érintett terület forgalmi rendjének felülvizsgálatára vonatkozó javaslatát a 2011. március 21-i bizottsági ülésen a Városfejlesztési Bizottság elnapolta, majd a március 28-i ülésén meghozott, a súlykorlátozás bevezetésére vonatkozó indítványát a képviselő testület nem támogatta.
A rendeletalkotással és a Rendeletben foglaltak több alkalommal történő felülvizsgálatával majd módosításával az önkormányzat az elmúlt években eleget tett a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 34. § (2) bekezdésében foglalt forgalmi rend felülvizsgálatára vonatkozó kötelezettségének.
2. A panasszal érintett út adottságai megfelelnek-e kamion forgalom lebonyolítására?
A Jókai Mór utca érintett szakasza, valamint az Eötvös utca ún. lakó-kiszolgáló utak, azonban a burkolat romlásából megállapítható, hogy nem alkalmas nehéz-tehergépjármű forgalom igénybevételére a pályaszerkezet, és a keresztmetszeti kialakításuk is inkább csak lakóúti forgalom lebonyolítására alkalmas.
A Jókai Mór utca burkolatán az Árok utcai csatlakozásnál több, mély kátyú van (feltehetően a balra nagy ívben kanyarodó nehéz-tehergépjármű forgalom miatt) az Eötvös utca burkolata teljes felületén erősen leromlott állapotban van. Hullámos, deformálódott, kátyús, a járda kiemelt szegély magassága nem mérhető, a járdaburkolat is tönkrement, a parkoló személygépjárművek, illetve a járda területét is igénybe vevő nehéz gépjárműforgalom miatt.
3. A kamion forgalmat megengedő forgalom szabályozásánál figyelemmel voltak-e a lakott terület lakóinak biztonságára, a gyalogosok, kerékpárosok, személygépkocsik biztonságos közlekedésére, a beépítettség jellegére stb.?
A Kis-Duna melletti ipari terület (a volt Labor MIM területe) az 1989-1990 években elvégzett telekalakítása során, az így kialakult magánterületek megközelítésére, a telkekből az utak kialakítása nem történt meg, annak ellenére, hogy a területen továbbra is ipari tevékenység folyt. A telephelyen a cégek működését Esztergom Város Polgármesteri Hivatala engedélyezte, azonban az engedélyek kiadásakor nem vizsgálták megfelelően az egyes telephelyek megközelíthetőségét, az áruszállítást végző gépjárművek nagyságát és várható forgalmát, azaz nem vették figyelembe az utak jellegét (lakó- és kiszolgáló utak) és nem képviselték megfelelően az ott lakók érdekeit.
A panaszosok érdekeinek sérelmét figyelembe véve az Önkormányzat 2006 óta több intézkedést tett és jelenleg is tesz annak érdekében, hogy a volt Labor MIM ipari területén működő cégek elköltözzenek a városban kialakított új Ipari Parkba:
• módosította a területre vonatkozó szabályozási tervet,
• folyamatosan vizsgálja a 2007. évben kialakított forgalomszabályozást,
• valamint egyeztetéseket kezdeményezett az ipari területen működő cégek önkormányzati támogatással történő kiköltözése érdekében.
A helyi közutak forgalomszabályozása tárgyában a Hivatalnak, mint közlekedési hatóságnak a feladatait a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 34. § (2) bekezdése szabályozza, amely alapján a közlekedés biztonságát sértő vagy veszélyeztető helyzet megszüntetése érdekében a közlekedési hatóság kezdeményezheti a forgalomszabályozás módosítását, vagy a közút kezelőjét a forgalmi rend felülvizsgálatára kötelezheti.
A Hivatal álláspontja szerint arra való tekintettel, hogy az önkormányzat folyamatosan végzi az érintett helyi közutak forgalmi rendjének felülvizsgálatát, illetve módosítja azt, és ezen túl is több intézkedést tett, amellyel javítani kívánt az Eötvös és Jókai utcák gépjárműforgalmi terhelésén, az alábbiak miatt hatósági intézkedés megtétele jelenleg nem indokolt:
• Jelentős lépés ebben a folyamatban a NEUZER Kft. és a Babits Kft. üzemeinek ez évben tervezett kiköltözése az Ipari Parkba, ezáltal a kamionforgalom jelentős csökkenése következik be.
• A gépjármű forgalom csökkenésével a közlekedés biztonságosabbá válik.
• Az elmúlt 20 évben betelepült ipari üzemek egyik napról a másikra történő áttelepülése nem oldható meg, és a működésüket sem lehet ellehetetleníteni.
• Az önkormányzat az általa kezdeményezett cégkiköltözések támogatását folytatni kívánja az adósság rendezési eljárás befejezését követően. Továbbra is ösztönözni fogja a területen működő cégek kiköltözését az Ipari Parkba, amely szükséges az Eötvös utca és a Jókai Mór utca lakói életminőségének javítása érdekében.
A Hivatalnak egyéb hatásköre nincs a helyi közutak forgalomszabályozásának tárgyában.
A közútkezelő kötelezettségeit pedig az 1988. évi I. törvény 34. §-a tartalmazza, és annak (1) bekezdése szerint a közút kezelője – a helyi közutak kezeléséről szóló jogszabályok szerint eljárva – köteles gondoskodni arról, hogy a helyi közút a biztonságos közlekedésre alkalmas, közvetlen környezete esztétikus és kulturált legyen. A törvény 35. §-a alapján az út kezelője a kezelői kötelezettségének megszegésével okozott kárt a polgári jog általános szabályai szerint köteles megtéríteni.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Elsőként azt vizsgáltam, hogy az ügyben érintett szervekre kiterjed-e a hatásköröm. Az Obtv. 29. §-a csak a hatóság fogalmát tartalmazza, a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. A közúti közlekedés biztosításával kapcsolatos állami és önkormányzati feladatok közszolgáltatásnak minősülnek, ezért az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket.

II. Az ügy alapjogi összefüggései tekintetében:
Az országgyűlési biztos – amint erre már számos jelentésemben is felhívtam a figyelmet – egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív és neutrális módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alkotmányban kapott mandátumának. Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az állampolgári jogok országgyűlési biztosa vizsgálatai során következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazza az alapjogok korlátozásának alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
A jelen beadványhoz hasonló, közlekedési eredetű panaszok leginkább a városi, sűrűn lakott területeket érintő közlekedés már-már elviselhetetlen környezeti terheit sérelmezik. A megnövekedett motorizáció következménye, hogy a közutak túlzott igénybevétele és a főközlekedési utak minden mértéket meghaladó forgalmi megterhelése miatt – többek között a levegőszennyezés kapcsán – az utak környezetében élők egészséges környezethez és a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joga folyamatosan csorbul. 
Az Alkotmány 18. §-ában deklarált egészséges környezethez való jog lényeges eleme, hogy kiemeli az állami cselekvés fontosságát azzal, hogy utal az állam felelősségére a jog érvényesítése terén. A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog biztosítása szintén állami cselekvést igényel: „ezt a jogot a Magyar Köztársaság (…) az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.”
Az Alkotmánybíróság számos határozatában kifejtette, hogy „az egészséges környezethez való jog érvényesítése állami kötelezettség. Az érvényesítés egyik eszköze az épített környezet védelme. Az épített környezet védelméhez hozzátartozik a települési környezet védelme. A települési környezet védelme kiterjed a lakóterületekre.”
A testület megállapította, hogy a területfejlesztésről és a területrendezésről szóló 1996. évi XXI. törvény alkalmazásánál alkotmányos követelmény, hogy a területrendezés körében egyfelől a környezetvédelmi célok, másfelől a fejlesztési célok a döntéshozatalnál azonos súllyal szerepeljenek. Ennek megfelelően a hivatkozott rendelkezésnek „az ágazati koncepciókkal összhangban történő” szövegrésze nem értelmezhető akként, hogy az ágazati koncepciók a fontossági sorrendben bármiféle elsőbbséget élveznek a környezetvédelmi érdekekkel szemben.
A környezetvédelem legfőbb célja, hogy az egészséges környezethez való alkotmányos jog érvényesítése és elősegítése érdekében az ember és környezete harmonikus kapcsolatának kialakítását, a környezet egészének, valamint elemeinek és folyamatainak magas szintű, összehangolt védelmét, a fenntartható fejlődést biztosítsa. Ennek keretében a környezet igénybevételének, terhelésének és szennyezésének csökkentését, károsodásának megelőzését, a károsodott környezet javítását, helyreállítását az emberi egészség védelmét, az életminőség környezeti feltételeinek javítását biztosítani kell.
A települési környezet az ember által mesterségesen kialakított anyagi rendszer, amelynek alapvető funkciója az ember mindennapi életéhez elengedhetetlen társadalmi szükségletek kielégítése. A közlekedéssel kapcsolatos környezeti hatások a legnehezebben kezelhetők, elsősorban egészségügyi következményekkel járó településkörnyezeti problémává váltak.
A közlekedés eredetű emissziók csökkentése érdekében mérsékelni kell a közlekedési-szállítási igényeket a településfejlesztés, az informatika, logisztika, ipar- és kereskedelempolitika, valamint a gazdasági szabályozás eszközeivel. A közlekedés legtöbb problémát okozó alágazata a közúti személy- és áruforgalom lebonyolítása. 
A vázolt problémák fokozatos megoldásának kereteit megadja a magyar közlekedéspolitikáról és a megvalósításhoz szükséges legfontosabb feladatokról szóló 68/1996. (VII. 9.) OGY határozat, amelyben az egyik fő fejlesztési szempont az emberi környezet védelme. A közlekedéspolitika az alágazatok közötti munkamegosztás alakításában, az alágazatokon belüli, műszaki, gazdasági és szervezeti fejlesztési célok meghatározásánál figyelembe veszi a fenntartható fejlődés elvéből eredő követelményeket. 
A közlekedés számára a legfontosabb feladat a környezetbarát közlekedési módok (tömegközlekedés, vasút, kombinált szállítási módok) fejlesztésének ösztönzése, a települések belterületén jobb forgalomszervezési, illetve -korlátozási intézkedések bevezetése. E feladatok elsősorban a közlekedés által fizetett adók növekvő részének - főként a környezetkímélő közlekedési alágazatokba és a környezeti szempontból hatékony beavatkozási területekre történő - fejlesztési célú visszaforgatásával oldhatók meg. 
Az Országgyűlés 2004-ben jóváhagyta azt a magyar közlekedéspolitikát, amelynek stratégiai főirányait is megjelölte az életminőség javítása, az egészség megőrzése, a területi különbségek csökkentése, a közlekedésbiztonság növelése, az épített és természeti környezet védelme érdekében. A közlekedési infrastruktúra fejlesztése és fenntartása során, elsődleges közlekedéspolitikai elem a környezetszennyezés (üvegházhatást okozó légnemű anyagok és szilárd összetevők, valamint a zaj- és rezgésterhelés) csökkentése, a természeti és táji értékek védelme. 
A vizsgálataimban minden esetben kirajzolódik az eltérő érdekű csoportok – egyrészt a közlekedésben résztvevők, másrészt a lakosság – más-más alkotmányos jogában való érintettsége. Az Alkotmánybíróság a kialakult gyakorlata szerint az adott alapjog alkotmányos korlátozhatóságát az alapjogok rendszeréből kiindulva a többi alapjoggal való korrelációban vizsgálja. Az Alkotmánybíróság az emberi méltósághoz és az élethez való jog kivételével elvetette a korlátozás abszolút tilalmát. Az Alkotmánybíróság precedens értékű rendező elve, kiindulási szempontja pedig az, hogy nem tekinthető az alapjog lényeges tartalma korlátozásának, ha másik alapjog érvényesülése, védelme teszi azt szükségessé, továbbá a korlátozás arányos, vagyis a cél fontossága és az okozott alapjogsérelem egyensúlyban van. 
Az Országgyűlés a területfejlesztésről és a területrendezésről szóló 1996. évi XXI. törvény alapján elfogadta a területi folyamatok alakulásáról, a területfejlesztési politika érvényesüléséről szóló jelentést, és az Országos Területfejlesztési Koncepcióról szóló határozatában a megfogalmazott elvek figyelembevétele mellett, területi szempontból meghatározó jelentőségű alapelveként és célként emelte ki, a területfejlesztési politika alakítása és a célok elérése során az Országos Fejlesztési Koncepcióval összhangban a közlekedés és az áruszállítás környezeti, műszaki, közbiztonsági károkozásának és kockázatának csökkentését. 
A tényállásból kitűnik, hogy a volt Labor MIM területét 1989 és 1990-ben osztották meg. A telekalakítások során a 16445 hrsz.-ú ingatlanon lévő közlekedési területek azonban nem lettek útként kialakítva, és az új ingatlanok művelési ágában sem lettek útként, vagy magánútként bejegyezve. Úgy engedélyezték a telekalakítást, hogy a 16445 hrsz.-ú ingatlan 1989-1990-ben történt megosztását követően létrejött 16445/2 hrsz-ú ingatlan közútról történő – az előírásoknak megfelelő – megközelítése csak az Eötvös utcáról, a lakóterületen keresztül vált lehetségessé, valamint a 16445/5 hrsz.-ú ingatlan közterületről való megközelítése is csak az Árok utcai (épület alatti) kapubejárón keresztül biztosított. A földhivatal hiteles nyilvántartása szerint az ingatlanokat nem terheli, illetve nem illeti átjárási szolgalom, ezáltal a 16445/4,7,8 hrsz-ú ingatlanok – jogszabályban előírt – megközelítése nem biztosított.
Összességében megállapítható, hogy a Kis-Duna melletti ipari terület (a volt Labor MIM területe) az 1989-1990 években elvégzett telekalakítása során, az így kialakult magánterületek megközelítésére, a telkekből az utak kialakítása nem történt meg, annak ellenére, hogy a területen továbbra is ipari tevékenység folyt. A telephelyen a cégek működését Esztergom Város Polgármesteri Hivatala engedélyezte, azonban az engedélyek kiadásakor nem vizsgálták megfelelően az egyes telephelyek megközelíthetőségét, az áruszállítást végző gépjárművek nagyságát és várható forgalmát, azaz nem vették figyelembe az utak jellegét (lakó- és kiszolgáló utak) és nem képviselték megfelelően az ott lakók érdekeit.
Az Önkormányzat 2006-ban módosította a területre vonatkozó 43/2006. (VII.14.) ör. rendelettel elfogadott érvényes szabályozási tervében a volt Labor MIM telephely (Árok u. 44. és Eötvös u. 50. sz. alatti ipari terület) övezeti besorolását, mégpedig a területet körülvevő lakóövezetnek megfelelően, kisvárosias lakóterület (Lk) besorolásra. 
Az országos településrendezési és építési követelményekről szóló 253/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet (OTÉK) taxatív felsorolja, hogy a kisvárosi lakóterületen milyen épületek, létesítmények helyezhetők el, és ennek megfelelően – az övezet módosítást követően – milyen tevékenységek folytathatók. Az OTÉK kimondja azt is, hogy az ipari terület olyan gazdasági célú ipari építmények elhelyezésére szolgál, amelyek más beépítésre szánt területen nem helyezhetők el. Ha az ingatlan rendeltetését, használati módját a helyi építési szabályzat, illetőleg a szabályozási terv másként állapítja meg (övezeti előírások változása) és ebből a tulajdonosnak kára származik, kártalanítás illeti meg. 
Az Önkormányzat 45/2007. (VI.28.) ör. számon rendeletet alkotott (továbbiakban: Rendelet) Esztergom Város forgalmi rendjéről, amelyhez előzetesen megkérte több, a közúti közlekedés forgalmi rendjének kialakításával foglakozó szaktervező javaslatát is.
A Rendeletet ezt követően 2007-ben három, 2008-ban négy, 2009-ben pedig egy alkalommal módosította. Legutóbb a közútkezelő az érintett terület forgalmi rendjének felülvizsgálatára vonatkozó javaslatát a 2011. március 21-i bizottsági ülésen a Városfejlesztési Bizottság elnapolta, majd a március 28-i ülésén meghozott, a súlykorlátozás bevezetésére vonatkozó indítványát a képviselő testület nem támogatta.
A rendeletalkotással és a Rendeletben foglaltak több alkalommal történő felülvizsgálatával majd módosításával az önkormányzat az elmúlt években a vizsgálattal érintett területre csak formálisan tett eleget a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 34. § (2) bekezdésében foglalt forgalmi rend felülvizsgálatára vonatkozó kötelezettségének.
A Városfejlesztési Bizottság súlykorlátozásra vonatkozó indítványának az elutasításakor a képviselő-testület a panaszolt útszakasz terheltségének csökkentése érdekében nem vette figyelembe a megváltozott körülményeket – többek között az övezet módosítást – pedig a közút kezelője köteles a rendelkezésre álló forgalomtechnikai eszközökkel a szükséges módosítást elvégezni. Ennek keretében a lakott területeket forgalomszabályozási eszközökkel fokozottan védeni kell a közúti közlekedés károsító hatásaitól, így a környezetvédelmi szempontok, a környezetvédelem sajátos érdekei, a megváltozott körülményekből adódó közúti forgalom szervezésének elvei nem jelentek meg súlyuknak megfelelően a testületi döntésben.
A Hivatal által lefolytatott vizsgálat feltárta, hogy „a Jókai Mór utca érintett szakasza, valamint az Eötvös utca lakó-kiszolgáló utak, azonban a burkolat romlásából megállapítható, hogy nem alkalmas nehéz-tehergépjármű forgalom igénybevételére a pályaszerkezet, és a keresztmetszeti kialakításuk is inkább csak lakóúti forgalom lebonyolítására alkalmas.
A Jókai Mór utca burkolatán az Árok utcai csatlakozásnál több, mély kátyú van (feltehetően a balra nagy ívben kanyarodó nehéz-tehergépjármű forgalom miatt) az Eötvös utca burkolata teljes felületén erősen leromlott állapotú. Hullámos, deformálódott, kátyús, a járda kiemelt szegély magassága nem mérhető, a járdaburkolat is tönkrement, a parkoló személygépjárművek, illetve a járda területét is igénybe vevő nehéz gépjárműforgalom miatt.”
A lakott területek forgalomszabályozásánál figyelemmel kell lenni a közút forgalmának és a szabályozásba bevonandó terület lakóinak biztonságára, a beépítettség jellegére, az útkörnyezet lakott területre jellemző kiépítettségére (például járda, közvilágítás, útcsatlakozások és kapubehajtók sűrűsége).
Kétségtelen, hogy időközben több üzemmel megállapodást kötött az önkormányzat, amely alapján az üzemek egy részének kiköltözése már ez évben megtörténik, illetve az önkormányzat fizetési kötelezettségének teljesítését követően 2012-2013-ban várható.
A helyi lakosságnak nincs tényleges választási lehetősége, az alkotmányos jogaikban mások által okozott visszásságokat pedig önerejükből megszüntetni nem képesek. Napjainkra a közúti közlekedés a településeken az egyik legsúlyosabb, egészségügyi problémákat is okozó hatású tevékenységgé vált a levegőminőségi és zajkibocsátási hatások miatt. 
Az országgyűlési biztosnak nincs jogi lehetősége állást foglalni közlekedésszervezési, forgalomtechnikai szakkérdésekben, azonban nem igényel különösebb szakmai ismeretet az a megállapítás, hogy a közúti közlekedéssel összefüggő lakossági panaszok orvoslására a hatályos jogban számos lehetőség kínálkozik, mint például útburkolat felújítása; az előírt sebességhatár betartatása pl. nehéz tehergépkocsik közlekedésének a korlátozása, kitiltása, stb. 
A közútkezelő kötelezettségeit pedig az 1988. évi I. törvény 34. §-a tartalmazza, és annak (1) bekezdése szerint a közút kezelője – a helyi közutak kezeléséről szóló jogszabályok szerint eljárva – köteles gondoskodni arról, hogy a helyi közút a biztonságos közlekedésre alkalmas, közvetlen környezete esztétikus és kulturált legyen. A törvény 35. §-a alapján az út kezelője a kezelői kötelezettségének megszegésével okozott kárt a polgári jog általános szabályai szerint köteles megtéríteni 
A magánszférához való jog tartalma a hatályos Alkotmány szövegét értelmező alkotmánybírósági gyakorlat alapján az emberi méltósághoz való jogból vezethető le, a magánlakás sérthetetlenségére vonatkozó alkotmányi szabály, illetve a tulajdonhoz való joghoz kapcsolt állami védelmi kötelezettségek (pl. birtokvédelem) együttes értelmezésével határozható meg. A magánszférához való jog meglátásom szerint nem csupán a magánlakásba való illetéktelen behatolással, megfigyeléssel szembeni védelmet alapozza meg, hanem bármilyen külső zavarással ellenében érvényesülnie kell (pl. a kívülről jövő zajhatások). A magánszférához való jog ezen aspektusa tehát szoros kapcsolatban áll az állam az egészséges környezethez való jog védelmével és biztosításával kapcsolatos alapjogvédelmi feladataival. A magánszférához való jog értelemszerűen nem korlátlan jogosultság (indokolt esetben korlátozható), ugyanakkor nem csupán a közhatalmat gyakorló állami intézményekkel (pl. rendőrség, hatóságok), hanem valamennyi jogalannyal szemben érvényesül.
Nem hagyható figyelmen kívül az a körülmény sem, hogy éppen a közel múltban született meg az a Magyarországot elmarasztaló Európai Emberi Jogi Bírósági döntés, amely a magyar hatóságok forgalomcsökkentő intézkedéseit elégtelennek, késedelmesnek minősítette. Az ítélet megállapította, hogy az Emberi Jogok Európai Egyezménye az egyéneknek nem csak azt a jogát védi, hogy külső fizikai behatolástól mentesen, háborítatlanul élhessenek otthonukban, hanem azt is, hogy biztosított legyen a nyugalmuk, és ésszerű határokon belül ne legyenek kitéve zaj- vagy szennyezési ártalomnak.
Mindebből következően a megállapítottam, hogy a fennálló helyzet következtében az Alkotmány 18. és 70/D. §-aiban foglalt, a lehető legmagasabb szintű testi-lelki egészséghez, az egészséges környezethez és a 13. §-ában biztosított, tulajdonhoz való jogával összefüggésben jelentős számú állampolgárt ér sérelem.
Bár a jelenlegi állapotot a több mint 20 évvel ezelőtti telekalakítás és az azt követő telepengedélyezések idézték elő, a mulasztások érdemi orvoslása azóta sem történt meg, az övezeti átsorolásnak megfelelő állapot kialakítása elmaradt, ezért a sérelmes helyzet folyamatosan fennáll, a területen élők életkörülményei változatlanul kedvezőtlenek.

Intézkedés:
A vizsgálat feltárta visszásság orvoslása érdekében, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy 
– Esztergom Város polgármestere haladéktalanul terjessze a képviselő-testület elé a településrész forgalomtechnikai szabályozásának kérdését, és gondoskodjon a megfelelő forgalomtechnikai intézkedések megtételéről, továbbá a szükséges karbantartás elvégzéséről.
Eljárásom célja a panaszosok alapjogai érvényre juttatásának segítése, ezzel a megfelelő életkörülmények biztosítása. Ennek érdekében, az Obtv. 17. §–ának (1) bekezdése alapján, az érintettek együttműködését, a lehetséges megoldások együttes feltárását javaslom.

Budapest, 2011. október 13.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.