Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 1246/2010. számú ügyben

Előadó: dr. Retkes Zita
Az eljárás megindítása
Egy szülő fordult hivatalomhoz, aki beadványában azt sérelmezte, hogy egy bűnmegelőzési program foglalkozásának keretében, hetedik évfolyamos tanulóknak, 16 éven felüliek számára forgalmazott filmet vetítettek. Tekintettel arra, hogy az ügyben alapvető joggal összefüggő visszásság gyanúja merült fel, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében foglaltak alapján vizsgálatot indítottam. Ezzel egyidejűleg, az Obtv. 18. § (2) bekezdésében foglaltak alapján megkerestem és nyilatkozattételre kértem fel az érintett intézmény vezetőjét.
Fontosnak tartom hangsúlyozni, hogy a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 11. § (2) bekezdésében foglaltak szerint a gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos a maga sajátos eszközeivel segíti, amelynek során feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő – tudomására jutott – visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. A Gyvt. tehát az állampolgári jogok országgyűlési biztosa kiemelt feladatává teszi a gyermekek jogainak alkotmányos védelmét, és így – a kvázi gyermekjogi szakombudsmani teendőket is ellátva – a gyermeki jogokat nem csak a legtipikusabb, hanem a gyermeki jogok érvényesüléséhez illeszkedő, sajátos eszközrendszerrel is védeni kívánom, hangsúlyt fektetve a proaktív jellegű jogvédelemre is. E cél érdekében a 2008. évben a gyermekek jogainak érvényesülését feltáró, több éves alapjogi projektet indítottam, amelynek célja a gyermeki jogokkal kapcsolatban felmerült visszásságok feltérképezése, fókuszba helyezése, de elsősorban a gyermeki jogok érvényesülésének elősegítése.

A megállapított tényállás
A szülő beszámolója szerint, az iskolában az egyik tanítási óra helyett, a hetedik évfolyamos tanulók, a rendőrség által tartott bűnmegelőzési foglalkozáson vettek részt. A rendőr által vezetett drogprevenciós órán az iskola egyik pedagógusa is részt vett. A foglalkozáson – a többnyire 12-14 éves tanulóknak – levetítették a Trainspotting című filmet. A szülő állítása szerint gyermeke feldúltan ment haza, és nem akart többé iskolába menni. Az édesanya ezek után felkereste a rendőrséget és az iskolaigazgatót is a panaszával. A rendőrkapitány elnézést kért és arról tájékoztatta a panaszost, hogy a film vetítése nem része a drogprevenciós programnak, és vetítésére többet nem fog sor kerülni. Az iskola vezetői azonban tartották azt az álláspontjukat, hogy a film megnézése nem jelenthet nagyobb érzelmi megterhelést a gyermekek számára, mint amekkorát a való élet. Emellett az igazgatóhelyettes – a panaszos állítása szerint – kritikával illette gyermeknevelési módszereit is, mert véleménye szerint a panaszos gyermeke „burokban van tartva”. 
Az ügyben megkerestem és nyilatkozattételre kértem fel a szilvásváradi Jókai Mór Összevont Általános Művelődési Központ intézményvezetőjét.
Az igazgató tájékoztatása szerint az iskola évek óta együttműködik a rendőrséggel a D.A.D.A. (Dohányzás, Alkohol, Drog, AIDS megelőzése) programban. Az iskola pedagógiai programjában is kiemelt helyen szerepel a küzdelem a szenvedélybetegségek ellen. A panaszos által sérelmezett esetben a rendőrség ifjúságvédelmi programja keretében került sor a film levetítésére. A foglalkozás keretében a tanulók megismerkedhettek a drog fogalmával, a fogyasztás emberre gyakorolt hatásaival és lehetséges következményeivel. A program az iskola ismeretei szerint, 12-14 éves korosztály számára készült, lényege, hogy szisztematikusan felépített tananyagával, pedagógiai módszereivel az iskolai oktatás színterén valósítsa meg céljait az egészséges, drogmentes, dönteni képes, saját biztonságáért felelősséget vállaló gyermeki személyiség kialakulása érdekében. Az igazgató szerint a programvezető rendőr és az iskola jelenlévő pedagógusa szerint egy tanuló sem jelezte a film közben, hogy azt nem kívánja megnézni. Később osztályfőnöki óra keretében a látottakat a pedagógusok megbeszélték a tanulókkal. Az igazgató szerint a városi rendőrkapitány megerősítette, hogy a film a rendőrség drogprevenciós programjának részét képezi.
Rövid úton megkerestem Eger MJ Város rendőrkapitányát is, aki arról tájékoztatott, hogy a film része a rendőrség drogprevenciós oktatási anyagának. Az iskola nevelőtestületével egyeztették a programot, ellene sem a pedagógusok, sem az intézményvezető nem emelt kifogást.

Érintett alkotmányos jogok
– az élethez és az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.”) 
– az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettsége (Alkotmány 8. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása az állam elsőrendű kötelessége”.) 
– a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga (Alkotmány 67. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.”)

Alkalmazott jogszabályok
a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.)
a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. tv. (Gyvtv.)
a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény (Magyarországon kihirdette az 1991. évi LXIV. törvény)
a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény
a mozgóképről szóló 2004. évi II. törvény

Megállapításaim
I. Hatáskör
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ezek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Elsőként azt vizsgáltam, hogy az ügyben érintett szervre kiterjed-e a hatásköröm. Az Obtv. 29. §-a csak a hatóság fogalmát tartalmazza, a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében a kérelmezőnek nincs lehetősége annak megválasztására, hogy az általa igényelt szolgáltatás igénybevételére kivel szerződjön, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. (OBH 6501/2001) A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.) 8. § (1) bekezdése a helyi közszolgáltatások körében a helyi önkormányzat kötelező feladataként határozza meg többek között különösen az alapfokú oktatásról, nevelésről való gondoskodást. Az Obtv. és az Ötv. idézett rendelkezései alapján az általános iskolát közszolgáltatást végző szervnek tekintem.

II. A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga szempontjából
1. Az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében foglaltak szerint a Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges. Az alkotmányi felsorolás – ahogyan azt már korábbi jelentéseimben is megállapítottam (OBH 2057/2008, OBH 2223/2008, AJB 3432/2009, AJB 4149/2010) – egyben „sorrendnek” is tekinthető: a gyermeknek elsődlegesen a családtól kell a szükséges védelmet és gondoskodást megkapnia, ezt azonban kiegészíti (meghatározott esetben pedig pótolja, helyettesíti) az állami intézményvédelem. Ezt támasztja alá az Alkotmánybíróság gyakorlata is. Az állam alatt nem pusztán a Magyar Államot, mint jogi személyt kell jelen esetben érteni, hanem – a különböző jogszabályokban meghatározott feladat- és hatáskörében eljárva – valamennyi, ezért tételesen meg nem határozható állami- és önkormányzati szervet is. (AJB-3536/2009)
A szülői gondoskodás kiegészítésére, illetve pótlására például a legmegfelelőbb szakértelem alkalmazása érdekében, valamint a szülők munkaerőpiacon való részvétele miatt kerül sor. Az ENSZ Gyermekjogi Egyezményének 18. cikk 3. pontja alapján az Egyezményben részes államok megtesznek minden megfelelő intézkedést annak érdekében, hogy a dolgozó szülők gyermekei számára biztosítsák olyan szolgáltatások igénybevételének jogát, amelyre jogosultak. Tipikusan ilyen lehet az oktatás biztosítása. 
A gyermek iskoláztatása azonban nem pusztán az állam által biztosított lehetőség a gyermek és szülője számára, hanem mindkettőjük felé kötelezettség is: a gyermek meghatározott életkorban tanköteles. Az Alkotmány 70/F. §-ában foglaltak szerint a Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot. Ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező általános iskolával, képességei alapján mindenki számára hozzáférhető közép- és felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők anyagi támogatásával valósítja meg. Az oktatás kötelezővé tételével, azaz a tankötelezettség intézményében (Alkotmány 70/J. §) az állam objektív gyermekvédelmi kötelezettsége nyilvánul meg; a szülőnek jogszabályi kötelezettsége a tanköteles gyermek megfelelő oktatási intézménybe járatása, amelynek elmulasztása esetén szankcióval sújtható. 
A közoktatási törvény szerint a Magyar Köztársaságban minden gyermek tanköteles, a tankötelezettség főszabály szerint annak a tanévnek a végéig tart, amelyben a tanuló tizennyolcadik életévét betölti. (A közoktatási törvény 6. § (6) bekezdése szerint tizenhatodik életévének betöltése után kérelmére megszűnik annak a tankötelezettsége, aki érettségi vizsgát tett, vagy államilag elismert szakképesítést szerzett, illetve házasságkötés révén nagykorúvá vált, vagy gyermekének eltartásáról gondoskodik. A kérelmet a tanuló és – a nagykorúvá vált tanuló kivételével – a szülő közösen nyújthatja be. A kérelmet az iskola igazgatója írásban tudomásul veszi.) A tankötelezettség egy indokoltan paternalista állami beavatkozást jelent, amely a szülővel (törvényes képviselővel) szemben is kikényszeríthető. Az alkotmányos kötelezettség kikényszerítésének igazolható elvi alapja az, hogy az alapszintű oktatás elmaradása olyan súlyos, később be nem hozható hátrányt eredményez a gyermek számára, amelyet adott esetben sem a gyermek, sem a szülő nem lát előre. 
A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való jogának érvényesülését elsősorban tehát a szülők kötelesek biztosítani gyermekük számára, és a gyermek tankötelezettségének teljesítése érdekében ezen felügyeleti kötelezettségüket ruházzák át az iskolára, a pedagógusokra azon időtartam alatt, amíg a gyermek az intézményben (vagy iskolai programok ideje alatt az intézményen kívül) tartózkodik. A közoktatási törvény 41. § (5) bekezdése értelmében a nevelési-oktatási intézménynek gondoskodnia kell a rábízott gyermekek, tanulók felügyeletéről, a nevelés és oktatás egészséges és biztonságos feltételeinek megteremtéséről, a tanuló- és gyermekbaleseteket előidéző okok feltárásáról és megszüntetéséről, továbbá a gyermekek, tanulók rendszeres egészségügyi vizsgálatának megszervezéséről. 
A közoktatási törvény az értelmező rendelkezések között definiálja a felügyelet fogalmát. Eszerint a felügyelet: a gyermek, tanuló testi épségének megóvásáról és erkölcsi védelméről történő gondoskodás, a nevelési-oktatási intézménybe történő belépéstől a nevelési-oktatási intézmény jogszerű elhagyásáig terjedő időben, továbbá a nevelési, illetve a pedagógiai program részeként tartott kötelező, a nevelési-oktatási intézményen kívül tartott foglalkozások, programok ideje alatt. A tanulók testi és lelki egészségét és biztonságát minden, azt veszélyeztető tényezővel szemben védelemben kell részesíteni. Ennek keretében a pedagógusok kötelessége a jogsérelmek megelőzése, és minden olyan veszélyforrás időben való felismerése, amely a tanulók egészségének, testi vagy lelki épségének sérelmét eredményezheti.

2. A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való alkotmányos alapjogának érvényesülése, valamint a Gyermekjogi Egyezményben a részes államok számára előírt kötelezettségek teljesítése érdekében számos ágazati jogszabály tartalmaz külön rendelkezéseket a kiskorúak védelméről. (A tömegtájékoztatási eszközök tekintetében a következő a részes államok kötelezettsége: a Gyermekjogi Egyezmény 17. cikk e) pontjában foglaltak szerint az Egyezményben részes államok elismerik a tömegtájékoztatási eszközök feladatának fontosságát, és gondoskodnak arról, hogy a gyermek hozzájusson a különböző hazai és nemzetközi forrásokból származó tájékoztatáshoz és anyagokhoz, nevezetesen azokhoz, amelyek szociális, szellemi és erkölcsi jóléte előmozdítását, valamint fizikai és szellemi egészségét szolgálják. Ebből a célból a részes államok elősegítik a gyermek jólétére ártalmas információk és anyagok elleni védelmét megfelelően szolgáló irányelvek kidolgozását a 13. és a 18. cikk rendelkezéseinek figyelembevételével.) A mozgóképről szóló 2004. évi II. törvény 20-21. §-aiban foglaltak szerint a Magyarországon forgalomba kerülő filmalkotásokat a kiskorúak egészséges szellemi és lelki fejlődése érdekében meghatározott kategóriákba be kell sorolni, és a besorolást a törvény rendelkezéseinek megfelelően közzétenni. A filmalkotások besorolási kategóriái a következők:
– Azt a filmalkotást, amely korhatárra tekintet nélkül megtekinthető, az I. kategóriába kell sorolni.
– Azt a filmalkotást, amely tizenkét éven aluli nézőben félelmet kelthet, illetve amelyet koránál fogva nem érthet meg, vagy félreérthet, a II. kategóriába kell sorolni. Az ilyen filmalkotás minősítése: tizenkét éven aluliak számára a megtekintése nagykorú felügyelete mellett ajánlott.
– Azt a filmalkotást, amely alkalmas a tizenhat éven aluliak fizikai, szellemi vagy erkölcsi fejlődésének kedvezőtlen befolyásolására, különösen azáltal, hogy közvetett módon utal erőszakra, illetve szexualitásra, vagy témájának meghatározó eleme az erőszakos módon megoldott konfliktus, a III. kategóriába kell sorolni. Az ilyen filmalkotás minősítése: tizenhat éven aluliak számára nem ajánlott.
– Azt a filmalkotást, amely alkalmas a kiskorúak fizikai, szellemi vagy erkölcsi fejlődésének kedvezőtlen befolyásolására, különösen azáltal, hogy meghatározó eleme az erőszak, illetve a szexualitás közvetlen, naturális ábrázolása, a IV. kategóriába kell sorolni. Az ilyen filmalkotás minősítése: tizennyolc éven aluliak számára nem ajánlott.
– Azt a filmalkotást, amely alkalmas a kiskorúak fizikai, szellemi vagy erkölcsi fejlődésének súlyosan kedvezőtlen befolyásolására, különösen azáltal, hogy pornográfiát vagy szélsőséges, illetve indokolatlan erőszakot tartalmaz, az V. kategóriába kell sorolni. Az ilyen filmalkotás minősítése: csak felnőttek számára ajánlott.
A Trainspotting című film magyarországi korhatár-besorolása: III. kategória, vagyis tizenhat éven aluliak számára nem ajánlott.
A mozgóképről szóló 2004. évi II. törvény 22-23. §-ában foglaltak szerint a mozgóképszakmai hatóság létrehozza és működteti a Korhatár Bizottságot, amely a mozgóképszakmai hatóságnak javaslatot tesz a filmalkotások kategóriákba sorolására. A hét tagból álló Korhatár Bizottság összetétele a következő:
– kettő, a média gyermekek fejlődésére gyakorolt hatására vonatkozóan szakmai tapasztalattal rendelkező pszichológus végzettségű személy,
– kettő, a filmterjesztés vagy a mozgóképoktatás területén szakmai tapasztalattal rendelkező pedagógus végzettségű személy,
– kettő, a média gyermekek fejlődésére gyakorolt hatására vonatkozóan szakmai tapasztalattal rendelkező felsőfokú végzettségű személy,
– a filmterjesztők egy képviselője.
Az oktatásért felelős miniszter, a gyermekek és az ifjúság védelméért felelős miniszter, és a Nemzeti Média- és Hírközlési Hatóság Médiatanácsa egy-egy, a gyermek- és ifjúságvédelem területén tapasztalattal rendelkező delegáltja a Korhatár Bizottság ülésein szakértőként részt vehet. A fenti rendelkezések éppen azt a célt szolgálják, hogy az állam – gyermekvédelmi kötelezettségének eleget téve – jogszabályi rendelkezések által létrehozott szakértői véleményekkel segítse, irányítsa a szülőt, pedagógust, a társadalom tagjait a gyermekekkel kapcsolatos olyan kérdések megítélésében, amelyek esetlegesen speciális szakértelmet igényelnek. A jogszabály meghatározza a Korhatár Bizottság tagjait, a Bizottság pedig egy szakértők által kidolgozott, meghatározott és sajátos szempontrendszer alapján mérlegel és tesz javaslatokat. 
Az állam éppen azért rendelkezik egy ilyen bizottság felállításáról és működéséről, mert a terület speciális szakértelmet igényel. Ebből következően a gyermekek alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okoz és fejlődésüket károsan befolyásolhatja, ha a szakértők véleményét a pedagógusok, a rendőrség, a szülők vagy akár a társadalom más tagjai figyelmen kívül hagyják.

3. A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga az állam kötelességét alapozza meg a gyermek személyiségfejlődése intézményes védelmére. Az iskola világában létező hierarchikus viszonyokat is figyelembe véve a gyermek felügyeletét ellátó szakembertől nem elfogadható érv, hogy a tizenhárom éves gyermek a kötelező iskolai foglalkozáson nem jelezte, hogy a – a tizenhat éven aluliak számára nem ajánlott kategóriájú – filmet nem akarja/kívánja/tudja megnézni.
Jelen esetben nem lehet megalapozott a kiskorú tanulók „önrendelkezési jogára” való hivatkozás: e jog érvényesülése fel sem merülhet, mivel a film megtekintésére egy iskolai tanórán, kötelező jelleggel került sor, így semmiképp nem a gyermek döntésén alapult a film megtekintése. Álláspontom szerint sem az iskolának, sem pedig a program összeállítójának nincs alkotmányos lehetősége arra, hogy egy adott film – az állam gyermekvédelmi kötelezettségén nyugvó és szakmai döntésen alapuló – korhatári besorolását felülmérlegelve, a gyermekek szülei helyett döntsön arról, hogy azt egy iskolai tanórán gyermekek „megtekinthetik”.
A kiskorú tanulók életkorára tekintettel, még részletes és alapos előzetes tájékoztatás mellett, önkéntes alapon is aggályos lehetőséget biztosítani egy oktatási intézményben arra, hogy egy magasabb életkori besorolású filmet 14 éven aluli gyermekek megnézhessenek. Az Alkotmány 67. §-a értelmében ugyanis az államnak a gyermeket a fejlődésére káros hatásokon kívül az olyan kockázatvállalásoktól is meg kell óvnia, amelyekkel kapcsolatban életkoránál (az ettől függően feltételezett testi, szellemi, erkölcsi és társadalmi érettségénél) fogva nem képes megismerni és értékelni sem a választható lehetőségeket, sem pedig választása következményeit saját személyiségére, illetve későbbi életére és társadalmi beilleszkedésére nézve. (21/1996. (V. 17.) AB határozat)
Fentiekre tekintettel megállapítom, hogy a tizenhat éven aluliak számára nem ajánlott film általános iskolai foglalkozás keretében történő, vagyis a tizenkét-tizennégy éves tanulók kötelező részvételével történő levetítése, a gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való alkotmányos alapjogával összefüggésben visszásságot okoz.

IV. Összegzés
A gyermek védelme alkotmányos szempontból kiemelt jelentőségű: a szülő, az állam és a társadalom – tulajdonképpen tehát mindenki – számára nevesített kötelezettséget tartalmaz abban a tekintetben, hogy tegyen meg mindent annak érdekében, hogy biztosítsa a gyermek testi, szellemi, erkölcsi fejlődését. Ugyancsak lényeges szempont, hogy a gyermek, illetve az a szülő, aki gyermekét illetően kénytelen az állam által biztosított szolgáltatások idejére időlegesen mást felruházni a felügyeleti joggal, az átlagosnál is kiszolgáltatottabb helyzetben van, jog- és érdekérvényesítési képessége is alacsonyabb, ezért alappal számíthat különös figyelemre és méltányos elbánásra. 
Mindezekkel együtt azt is fontosnak tartom hangsúlyozni, hogy országgyűlési biztosként üdvözlök és támogatok minden olyan kezdeményezést, amely bűnmegelőzésre, ezen belül gyermekek számára drogprevencióra irányul. A prevenciós programok iskolákban történő megvalósítása az egyik leghatékonyabb eszköz, hiszen a gyermekek idejük legnagyobb részét az iskolában töltik, továbbá az iskolán keresztül minden gyermek elérhető. Ugyanakkor a gyermekek iskolában való tartózkodásuk egész időtartama alatt az iskola felelős a gyermekek jogszerű felügyeletének ellátásáért, jogaik érvényesítéséért és biztosításáért. A rendőrség D.A.D.A. programjának céljaival egyetértek és éppen e célok fontossága miatt tartom lényegesnek, hogy a program az alapvető jogok teljes tiszteletben tartásával valósuljon meg. 

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alkotmányos joggal összefüggő visszásság megszüntetése és jövőbeni bekövetkezésének elkerülése érdekében az Obtv. 21. §-a alapján kezdeményezem, hogy
– az iskola igazgatója tegyen meg minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy az iskola felügyeleti kötelezettségének eleget téve, minden esetben és helyzetben a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga szem előtt tartásával járjon el. A gyermekek felügyeletéért felelős közoktatási intézmény vezetőjeként biztosítsa, hogy a gyermekek az iskolában csak a korosztályuknak és személyiségfejlődésüknek megfelelő tömegkommunikációs tartalmakhoz férjenek hozzá;
– Eger MJ Város rendőrkapitánya tegyen meg minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy a prevenciós célú oktatóanyagok mindenkor a gyermekek életkorához illeszkedjenek, és a filmeket – a korhatári besorolásra figyelemmel, a film megtekintéséhez a szakmai besorolás szerint – érett korosztály számára vetítsék.

Budapest, 2010. november 15.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.