Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 334/2010. sz. ügyben
(Kapcsolódó ügyek: AJB 4869 /2009; AJB 6227/2009; AJB 5638/2009)

Előadó: dr. Bassola Eszter
Az eljárás megindulása
A Hivatalomhoz érkezett beadványok előterjesztői – így egy külföldi állam Magyarországra akkreditált nagykövete, illetve a Füstirtók a Dohányzás Visszaszorításáért Egyesület elnöke is – a Centrum Parkoló Rendszer Kft. (továbbiakban: parkolási társaság) eljárását sérelmezték. 
Tekintettel arra, hogy a beadványokban foglaltak felvetették a jogállamiság elve és a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való joggal (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) összefüggő visszásság, vagy annak közvetlen veszélye gyanúját, vizsgálatot rendeltem el. 
Ezzel egyidejűleg megkerestem Budapest Főváros főpolgármesterét, valamint a parkolási társaság ügyvezetőjét és az ügyekben tájékoztatást, illetve vizsgálat tartását kértem.

A megállapított tényállás
1. Az AJB 4869/2009. számú beadvány és mellékletei szerint a panaszos – a Füstirtók a Dohányzás Visszaszorításáért Egyesület elnöke – 2009. június 12-én Budapesten a XII. kerületben a Maros u. 12. szám előtt parkolt gépjárművével, 12 óra 11 perctől 13 óra 13 percig. 12 óra 30 perckor visszament gépjárművéhez, amikor azzal szembesült, hogy a parkolási társaság ellenőre éppen akkor helyezett el fizetési felszólítást a gépjármű szélvédőjén. Ekkor a panaszos jelezte az ellenőrnek, hogy ő váltott parkolójegyet – amely még további 34 percig érvényes –, azonban az ajtó becsukásakor az leesett a műszerfalról. Az ellenőr a beadvány szerint ekkor azt válaszolta, hogy ha a parkolójegy nem látható, akkor az olyan, mintha nem is váltott volna jegyet és annak utólagos bemutatására sincsen lehetőség. 
A panaszos a kapott tájékoztatás ellenére felhívta a parkolási társaság ügyfélszolgálatát, ahol az automata azt a tájékoztatást adta, hogy amennyiben a parkolójegy nem leolvasható módon került elhelyezésre, a parkolási esemény pótdíjfizetési kötelezettséget von maga után. 
Az ügyfélszolgálati hívószámon működő automata és a parkolási társaság ellenőre egybehangzó tájékoztatása ellenére a panaszos áttanulmányozta a Fővárosi Közgyűlés parkolási kérdéseket szabályozó 24/2009. (V. 11.) számú rendeletét, amelynek szövegezésével, illetve tartalmával kapcsolatban aggályait fogalmazta meg. A beadvány azt is tartalmazta, hogy a rendelet értelmezhetetlen mondatot tartalmaz az utólagos jegybemutatás feltételeinek meghatározásakor.
A panaszos beadványában a parkolási díj és pótdíj fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén – úgynevezett „mikuláscsomagban” – történő elhelyezésével kapcsolatban is aggályait fogalmazta meg, hiszen álláspontja szerint az alapján nem bizonyítható az értesülés, a tudomásszerzés megtörténte – hiszen azt akár harmadik személy eltávolíthatja –, a fizetési határidők azonban a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezésének időpontjától kezdődnek. 
A beadvány előterjesztője panaszához mellékelte a szóban forgó parkolási eseményre vonatkozó, 2009. június 12-én 12 óra 11-től, 13 óra 13 percig érvényes parkolójegyét és a parkolási társaság által kiállított fizetési felszólítást, amely szerint az ellenőrzés 2009. június 12-én 12 óra 39 perckor történt. 
A Füstirtók a Dohányzás Visszaszorításáért Egyesület elnöke ügyében tett megkeresésemben a parkolási társaság vezetőjét az ügy kivizsgálására, valamint a parkolójegy utólagos bemutatásával kapcsolatos ügyintézésre vonatkozóan tájékoztatás nyújtására kértem.
A beadvány alapján felmerült a Fővárosi Közgyűlés Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 24/2009. (V. 11.) számú rendelete (továbbiakban: rendelet) értelmezésének problematikája. 
A rendelet 47. § (1) bekezdése szerint ugyanis a várakozási övezetekben, illetve a fizető várakozóhelyeken a parkolás üzemeltető jogosult a rendeletben meghatározott díjfizetési feltételekkel történő várakozást ellenőrizni. A (4) bekezdés szerint amennyiben a gépjármű üzemben tartója az ellenőrzés időpontjában érvényes parkolójeggyel rendelkezett, de azt nem a rendelet előírásai szerint helyezte el, vagy a parkolójegy érvényességének kezdő időpontja és az ellenőrzés időpontja között nem telt el 5 percnél hosszabb idő, az ellenőrzés napjától számított 5 naptári napon belül a parkolás üzemeltető ügyfélszolgálati irodájában a parkolójegy bemutatható. Amennyiben a bemutatott parkolójegy az ellenőrzés időpontjában vagy az ellenőrzés időpontjától 5 percnél hosszabb idő nem telt el, a várakozási díjkülönbözet és a pótdíjtartozást a parkolás üzemeltető törli a nyilvántartásból. A parkolójegy bemutatás lehetőségével naptári hónaponként legfeljebb egy alkalommal élhet a gépjármű üzembentartója, ha a bemutatás időpontjában az adott gépjárműre nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díjkülönbözet és pótdíjtartozás.
A kiemelt mondat értelmezésével kapcsolatban megkerestem Budapest Főváros főpolgármesterét, akitől a következő kérdésekben is tájékoztatást kértem:
– Mi indokolta, hogy az utólagos jegybemutatás lehetőségével a rendelet szerint az autós naptári hónaponként csak egy alkalommal élhet? 
– Van-e arra lehetőség, hogy a parkolójegy utólagos bemutatása esetén a személyes ügyintézés alkalmával a parkolási társaság ügyfélszolgálatán az autós a helyszínen befizesse 30 napnál régebbi tartozását?
Mivel a főpolgármester megkeresésemre nem válaszolt, levelemet megismételtem, azonban arra sem érkezett mindeddig válasz, így megállapításaimat a főpolgármester válaszának hiányában kellett megtennem.
A parkolási társaság ügyvezetője a konkrét ügy vizsgálatát mellőzte és válaszában a parkolójegy utólagos bemutatásával kapcsolatos eljárásról tájékoztatott. 
A parkolási társaság vezetője válaszában a rendelet 47. § (4) bekezdésére hivatkozva kifejtette, hogy van lehetősége az ellenőrzés időpontjában érvényes parkolójeggyel rendelkezőnek arra, hogy amennyiben parkolójegyét nem a rendelet előírásai szerint helyezte el, a parkolójegy utólagos bemutatásával mentesüljön a várakozási díjkülönbözet és a pótdíj tartozás megfizetése alól. 
Az ügyvezető tájékoztatása szerint a rendelet alapján a parkolási társaság ügyintézési eljárása a parkolójegy utólagos bemutatása esetén a következőképpen történik:
Amennyiben az ügyfél az ellenőrzés időpontjában rendelkezett érvényes parkolójeggyel, és azt az ellenőrzéstől számított 5 naptári napon belül a parkolási társaság ügyfélszolgálati irodájában bemutatja, vagy postai úton megküldi a parkolási társaság részére – amire naptári hónaponként legfeljebb egy alkalommal van lehetőség – a várakozási díjkülönbözet és a pótdíjtartozás törlésre kerül a nyilvántartásból. Feltéve, ha abban az adott gépjárműre a bemutatás időpontjában nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díjkülönbözet és pótdíjtartozás nyilvántartva.
A panaszos a parkolási társaság ellenőrétől, valamint az ügyfélszolgálaton kapott tájékoztatás, illetve a rendelet laikus értelmezése alapján arra a megállapításra jutott, hogy nincs lehetősége a parkolójegy utólagos bemutatására. Azt követően fordult Hivatalomhoz, miután a parkolási társaság a szóban forgó parkolási esemény kapcsán parkolási díj és pótdíj megfizetésére szólította fel.
2. Az AJB 6227/2009. számú ügyben a panaszos – egy külföldi állam Magyarországra akkreditált nagykövete – miután az adott helyen és időpontban leparkolt gépjárműjével, megváltotta parkolójegyét. Mivel a gépjárműhöz visszaérkezve semmilyen fizetési felszólítást nem talált a szélvédőn, a megváltott parkolójegyet nem őrizte meg. Egy hónappal később azonban a parkolási társaság levelet küldött a panaszos részére, amelyben parkolási díj és pótdíj megfizetésére szólította fel, mivel a jegy olvashatatlan helyen volt. A fizetési felszólításban szereplő pótdíjat a nagykövet befizette, azonban kifejezetten sérelmezte, hogy olyan esetben kötelezték pótdíj megfizetésére, amikor megváltotta a parkolójegyet, illetve az ellenőrzésről nem időben, hanem csak egy hónappal később szerzett tudomást, amikor a parkolási társaság már a magasabb összegű pótdíjat követelte. A nagykövet beadványában az is szerepelt, hogy a befizetett pótdíj visszatérítését kérte a parkolási társaságtól, melyet a Magyar Vöröskeresztnek szeretne adományozni.
Az AJB 6227/2009. számú, a nagykövet által előterjesztett beadvány alapján megkerestem a parkolási társaság vezetőjét, aki arról tájékoztatott, hogy a panaszos 2009. július 27-én úgy vette igénybe a parkolási társaság üzemeltetési területéhez tartozó parkolóhelyet, hogy parkolóhelyét nem jól látható helyen helyezte el. 
A rendelet 8. § (4) bekezdése szerint a parkolójegyet a gépjármű első szélvédő üvege mögött, kívülről jól látható helyen és érvényességének ellenőrzését biztosítva, teljes egészében láthatóan, olvasható módon kell elhelyezni. Az utólagos jegybemutatás lehetőségével kapcsolatban pedig az 1. pontban említett 47. § (4) bekezdése irányadó.
A parkolási társaság válasza szerint, mivel a fizetési felszólításban szereplő összeget a panaszos nem térítette meg, postai úton került kiküldésre a nagykövet részére, melyben már a magasabb összegű pótdíj megfizetésére szólították fel. 
3. Az AJB 5638/2009. számú beadvány előterjesztője szintén amiatt sérelmezte a Centrum Parkoló Rendszer Kft. eljárását, mivel olyan esetben kötelezte a magasabb összegű parkolási díj és pótdíj megfizetésére, amikor azt megelőzően – a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezésén keresztül – nem szerzett tudomást parkolási díj és pótdíj fizetési kötelezettségéről, így nem volt lehetősége az alacsonyabb összegű pótdíj megfizetésére. A panaszos aggályait jelezte a parkolási társaságnak, amely azonban követelését továbbra is fenntartotta, így befizette a fizetési felszólításban szereplő összeget, azonban az alapdíj és a magasabb összegű pótdíj közötti különbségnek megfelelő összeg visszautalását kérte a parkolási társaságtól.
A beadvány vizsgálatát követően a parkolási társaság vezetője arról tájékoztatott, hogy a panaszos a megadott időpontban – 2009. június 19. napján – díjfizetés nélkül vette igénybe az adott várakozóhelyet, így a fővárosi parkolási rendeletben rögzítettek szerint a várakozási díjkülönbözet és pótdíj fizetésére vonatkozó felszólítás („mikuláscsomag”) került elhelyezésre a gépjármű szélvédőjén. 

Érintett alkotmányos jogok
– jogállamiság elve és a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye [Alkotmány 2. § (1)]
– jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való jog [Alkotmány 2. § (1)] A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (29. § (1) bek.), illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
A parkolási társaságok eljárása vonatkozásában meg kell említeni, hogy a jogalkotó az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízta annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében a kérelmezőnek nincs lehetősége annak megválasztására, hogy az általa igényelt szolgáltatás igénybevételére kivel szerződjön, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy csak kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. Tekintettel arra, hogy a parkolási társaságok az önkormányzat felhatalmazása alapján olyan állami feladatot látnak el – és ezzel szolgáltatást nyújtanak –, amely a parkolási társaságokon kívül más szervtől nem vehető igénybe, a parkolási társaság közszolgáltatást nyújt, melynek vonatkozásában – mint ahogyan azt az OBH 1495/2006. és OBH 5537/2007. sz. jelentésben is megállapítottam – rendelkezem vizsgálati hatáskörrel.

II. Az érintett alkotmányos jogok tekintetében
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. (9/1992. (I. 30.) AB határozat). 
Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. (75/1995. (XI. 21.) AB határozat).
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatban a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen.
Az Alkotmánybíróság értelmezésében jogbizonytalanságot teremt, ha a közigazgatási szerv az állampolgárokat a jogszabály túlbuzgóságból vagy hibás értelmezésből eredő indokolatlan zaklatásnak teszi ki. (49/1995. (VI. 30.) AB határozat). Álláspontom szerint ugyanilyen jogbizonytalanságot eredményezhet a közszolgáltatást nyújtó szerv, ha tevékenysége során ügyfeleit, utasait túlbuzgóságból vagy valamely jogszabály hibás értelmezéséből eredően indokolatlan zaklatásnak teszi ki.
A tisztességes eljáráshoz való jog az Alkotmányban explicit módon nem nevesített, de az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésébe foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdéséből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog (315/E/2003. AB határozat). Noha a tisztességes eljáráshoz való jog a gyakorlatban elsősorban a közigazgatási hatóságok eljárása során nyer értelmet, az ügyfelekkel, szerződéses partnerekkel, utasokkal kapcsolatos eljárásai során a közszolgáltatást végző szervektől is elvárható.
A határidők a jogilag szabályozott eljárások olyan elemei, amelyek általában az eljárások, ezen belül különösen egyes eljárási cselekmények lefolytatása, illetőleg bizonyos jogosultságok gyakorlása vagy kötelezettségek teljesítése ésszerű időn belül való befejezését írják elő; megakadályozzák az eljárások parttalanná válását, ugyanakkor biztosítják – többek között – az alapjogok gyakorlásának lehetőségét. (23/2005. (VI. 17.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság a tisztességes eljáráshoz való jog lényegéről kialakított álláspontját elvi jelentőséggel a 6/1998. (III. 11.) AB határozatban foglalta össze. Az Alkotmánybírósági határozatban rögzített megállapításokat utóbb több határozat is megerősítette. Eszerint a tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság a határozatban utalt arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye. (6/1998. (III. 11.) AB határozat, 14/2004. (V. 7.) AB határozat)

III. Az ügy érdeme tekintetében
1.) Elsőként nem mellőzhettem annak megállapítását, hogy a főpolgármester azzal, hogy a megkereséseimre nem válaszolt, akadályozta ombudsmani feladataim megalapozott teljesítését, ezzel pedig a jogállamiság elvével összefüggő visszásságot okozott.
A rendelet 47. § (4) bekezdése a következőképpen szól: Amennyiben a gépjármű üzemben tartója az ellenőrzés időpontjában érvényes parkolójeggyel rendelkezett, de azt nem jelen rendelet előírásai szerint helyezte el, vagy a parkolójegy érvényességének kezdő időpontja és az ellenőrzés időpontja között nem telt el 5 percnél hosszabb idő, az ellenőrzés napjától számított 5 naptári napon belül a parkolás üzemeltető ügyfélszolgálati irodájában a parkolójegy bemutatható. Amennyiben a bemutatott parkolójegy az ellenőrzés időpontjában vagy az ellenőrzés időpontjától 5 percnél hosszabb idő nem telt el, a várakozási díjkülönbözet és a pótdíjtartozást a parkolás üzemeltető törli a nyilvántartásból. A parkolójegy bemutatás lehetőségével naptári hónaponként legfeljebb egy alkalommal élhet a gépjármű üzemben tartója, ha a bemutatás időpontjában az adott gépjárműre nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díjkülönbözet és pótdíjtartozás.
A rendelkezés elemzése során észleltem, hogy a rendelet szövegezése a parkolójegy utólagos bemutatásával kapcsolatban a feltételek meghatározásakor értelmezhetetlen, hiszen az nem tartalmaz állítmányt, feltehető értelme legfeljebb csak kikövetkeztethető a szövegkörnyezetből. Amint az az Alkotmánybíróság határozatából is kiderül, a jogbiztonság a jogalkotó kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára, tehát egyrészt az egyes normák egyértelműségét követeli meg. Előzőek alapján megállapítottam, hogy a Fővárosi Közgyűlés, Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 24/2009. (V. 11.) számú rendeletének 47. § (4) bekezdése második mondata, azzal, hogy nyelvtanilag hiányos, értelmezhetetlen mondatot tartalmaz, a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot okoz.
A 47. § (4) bekezdése az utólagos jegybemutatás feltételeként meghatározza, hogy a parkolójegy bemutatás lehetőségével naptári hónaponként legfeljebb egy alkalommal élhet a gépjármű üzemben tartója, ha a bemutatás időpontjában az adott gépjárműre nincs 30 napnál régebbi jogosulatlan parkolási esemény miatt kiszabott és nem vitatott várakozási díjkülönbözet és pótdíj tartozás. Ezzel kapcsolatban nem mellőzhettem annak megállapítását, hogy álláspontom szerint az utólagos jegybemutatás lehetőségének bármilyen jellegű korlátozása indokolatlan, hiszen ebben az esetben az autós rendelkezik a rendeletben meghatározott feltételekkel érvényes parkolójeggyel, azonban azt valamilyen külső körülmény miatt – nem jól láthatóan volt kihelyezve, az ajtó becsukásával lesodródott a műszerfalról, elfelejtette kihelyezni, eltakarta a fényképfelvételen valami, stb. – az ellenőrzéskor nem lehetett észlelni, figyelembe venni. Ilyen eset bármikor előfordulhat, az arra vonatkozó korlátozás – különösen a havi egy alkalomhoz kötése – álláspontom szerint indokolatlannak minősül. Előzőek alapján megállapítottam, hogy a Fővárosi Közgyűlés a jogállamiság elvéből fakadó tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott azzal, hogy rendeletében az utólagos jegybemutatás lehetőségét indokolatlanul korlátozta azzal, hogy két külön feltételhez, így a naptári havonként egyszeri alkalomhoz, illetve 30 napnál régebbi, nem vitatott pótdíjtartozás rendezéséhez kötötte.
2.) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese (általános helyettes) a parkolási kérdésekkel foglalkozó átfogó, OBH 1495/2006. számú jelentése III. pontjában foglalkozott a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezésével. 
Eszerint a megkeresett parkolási társaság arról tájékoztatta az országgyűlési biztost, hogy amennyiben a pótdíjfizetési felszólítás kiadása, illetve annak továbbítása a központi adatbázisba a rendeletben – 19/2005. (IV.22.) Főv. Kgy. rendelet – előírtak szerint történt, az önmagában bizonyító erejű. A jelentés azt is tartalmazza, hogy a fizetési felszólítások gépjármű szélvédőjén történő elhelyezése mind a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség, mind a Magyar Autóklub szerint sem megfelelő. 
Az általános helyettes vizsgálata eredményeként megállapította, hogy a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezése önmagában alkalmatlan a fizetési kötelezettség elmulasztásáról való felhívás megtörténtére, hiszen azt például a szél lefújhatja, eső eláztathatja, harmadik személy eltávolíthatja. Ebből pedig az is következik, hogy a parkolóhelyet igénybe vevő autóst ilyen nem megfelelő tájékoztatásra alapozva parkolási díj és pótdíj fizetésre kötelezni, sértheti a jogbiztonság elvét és a tisztességes eljáráshoz való jogot.
A hivatkozott, OBH 1495/2006. számú jelentés kiadása óta is számos panasz – így az AJB 6227/2009, illetve az AJB 5638/2009. számú is – érkezett Hivatalomhoz azzal kapcsolatban, hogy a panaszos a gépjárművéhez visszaérkezve nem értesült parkolási díj és pótdíj fizetési kötelezettségéről, hiszen a gépjárműve szélvédőjén nem talált fizetési felszólítást. Sok esetben a beadványok előterjesztői csak akkor szereztek tudomást a parkolási társaság követeléséről, amikor postai úton értesítették őket. Voltak olyan esetek, amikor a beadvány előterjesztője utóbb nem is vitatta a parkolási társaság követelését, azt sérelmezte azonban, hogy fizetési kötelezettségéről nem értesült időben, így a postai úton történő értesítéskor már a magasabb összegű pótdíj megfizetésére szólította fel a parkolási társaság. 
A parkolási társaság ügyvezetője az a fizetési felszólítás kihelyezésére vonatkozó bizonyítási kérdésekkel kapcsolatban a következőkre tért ki. „A Centrum Parkoló Rendszer Kft. üzemeltető és a parkoló gépjármű tulajdonosa, üzembentartója, használója között a parkolóhely igénybevételével, mint ráutaló magatartással polgári jogi jogviszony jön létre. Tekintettel arra, hogy a parkolóhely panaszos általi igénybevételére azt követően került sor, hogy a szerződéses feltételeket, azaz a parkolási helyet, időtartamot, parkolási díj összeget, stb. a gépjármű tulajdonosa, üzembentartója, használója, a panaszos a parkolás helyszínén a közúti táblák és a parkolóórák jelzéseiből egyértelműen megismerhette, a panaszos alappal nem hivatkozhat a megkötött szerződés feltételeinek nem ismerésére. Így a tudatosan „elkövetett” szerződésszegés folytán a rá háruló szerződéses következmények, azaz a pótdíjfizetési kötelezettség nem ismeretére sem. Így tehát, mivel a pótdíjfizetési kötelezettség, mint a panaszos által a szerződés létrehozását megelőzően ismert szerződéses jogkövetkezmény a parkolóhely parkolási díj megfizetése nélküli igénybevételével válik esedékessé, e tekintetben magának a fizetési felszólításnak a szélvédőn való elhelyezése nem bír joghatással, a parkolási pótdíj ennek kihelyezésétől függetlenül terheli a panaszost.
Így amennyiben a fizetési felszólítást tartalmazó csomag bármely ok folytán nem is került volna végül a panaszos birtokába, a pótdíjfizetési kötelezettség beálltáról akkor is tudomással kell, hogy bírjon, a parkolási díj fizetési kötelezettség épp általa való elmulasztása okán”. A parkolási társaság álláspontja szerint a pótdíjfizetési kötelezettség teljesítésének „mikuláscsomag” hiányára vagy megrongálódására hivatkozással való elmulasztása nem más, mint az üzemeltető és a panaszos között létrejött szerződéses jogviszony keretében a jóhiszemű és tisztességes eljárás követelményének, az együttműködési kötelezettségnek megszegése a panaszos által. A válasz azt is tartalmazta, hogy a parkolási pótdíjak kiszabása és mértéke körében meghozott Fővárosi Közgyűlési rendeletek mindenki számára megismerhetőek, így az általánosan ismert jogi alapelv alapján irányadó, hogy a jogszabályok nem ismerete nem mentesít a felelősség alól. A parkolási társaság ügyvezetője előzőeket összegezve végül hangsúlyozta, hogy a panaszos pótdíjfizetési kötelezettsége a várakozási hely parkolási díj fizetése nélküli, azaz szerződésszegő magatartásával vált esedékessé, s e körben a társaság részéről kiállított fizetési felszólítások nem az előbbiek szerint már létrejött pótdíjfizetési kötelezettséget keletkeztetik, hanem csupán ezen kötelezettség teljesítésére hívnak fel.
A parkolási társaság vezetője válaszában végül arról tájékoztatott, hogy a nagykövet által a társaság részére megküldött levelében foglaltakat a társaság kivizsgálta és egyedi eljárás keretében a panaszos parkolási eseménye lezárásra került. A befizetett pótdíj visszafizetése iránt a parkolási társaság – a nagykövet által részemre eljutatott válaszlevél szerint – intézkedni fog.
A parkolási rendelet 48. § (1) – (3) bekezdése szerint a várakozási díjkülönbözet mértéke az adott területre érvényes egyórai várakozási díj. A díjfizetés nélküli várakozás és a megengedett várakozási időtartam túllépése miatt fizetendő pótdíj mértéke:
a) öt naptári napon belüli befizetés esetén az adott területre érvényes egyórai várakozási díj tízszerese,
b) öt naptári napon túli, de kilencven naptári napon belüli befizetés esetén az adott területre érvényes egyórai várakozási díj harmincszorosa,
c) kilencven naptári napon túli befizetés esetén az adott területre érvényes egyórai várakozási díj ötvenszerese.
A mozgáskorlátozottak számára kijelölt várakozóhelyek jogtalan elfoglalása esetén a fizetendő pótdíj mértéke az adott területre érvényes egyórai várakozási díj háromszázszorosa.
A pótdíj mértéke eszerint tehát öt naptári napon túli befizetés esetén az egyórai várakozási díj tízszereséről a harmincszorosára emelkedik, tehát háromszor annyit kell fizetni. A határidő a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezésével kezdődik, tehát abban az esetben, ha a gépjárművéhez visszaérkezve az autós fizetési felszólítást nem talál azon, csak postai úton szerez tudomást a fizetési kötelezettségéről és így már háromszoros mértékű pótdíjat kell fizetni. 
Itt szeretném megjegyezni, hogy az Alkotmánybíróság 148/B/2005. számú AB határozatában megállapította, hogy a Kkt. 15. § (3) bekezdése alkotmányellenes, ezért azt 2010. június 30. napjával megsemmisítette. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.) szerint ugyanis a község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye önkormányzata a feladat- és hatáskörébe tartozó helyi érdekű közügyekben önállóan jár el, a települési önkormányzat feladata pedig a helyi közszolgáltatások körében többek között a helyi közutak és közterületek fenntartása. A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (Kkt.) szerint az önkormányzat a törzsvagyonának részét képező közutak és műtárgyaik működtetése céljából önkormányzati intézményt, vagy saját többségi részesedésével e célra gazdálkodó szervezetet alapíthat, vagy a működtetést koncesszióba adhatja. A Kkt. 15. § (3) bekezdése szerint pedig a közút területén vagy a közút területén kívüli közterületen létesített, illetőleg kijelölt várakozóhelyen a közút kezelője díj és pótdíj szedését rendelheti el. 
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a Kkt. a várakozással kapcsolatosan csak a díj és pótdíj megállapítására vonatkozó felhatalmazást rögzíti, nem rendezi azonban egyértelműen a közútkezelő személyét, mivel a 33. § (1) bekezdés c) pontja a helyi közutak esetében általánosságban jelöli meg az önkormányzatot, amelynek tartalmát „kilétét” nem definiálja, arra csak egyéb jogszabály alapján lehet következtetni. Nem ad a jogszabály az Alkotmánybíróság álláspontja szerint útmutatást arra sem, hogy milyen módon és körben jelölheti ki a közút kezelője a várakozásra díj ellenében igénybe vehető közterületeket, határozhat meg tilalmakat, dönthet az igénybe vétel időtartamáról, de a 15. § (3) bekezdésében a lehetséges „késztető eszközök”, illetve szankciók közül egyetlenként megjelölt díj (és pótdíj) jogi jellege és mértéke tekintetében sem tartalmaz rendelkezést. 
 Az Alkotmánybíróság legutóbbi határozata azt is tartalmazza, hogy a jogalkotó nemcsak a díjszabásra vonatkozó felhatalmazás tekintetében, hanem a közúton járművel történő várakozással keletkező jogviszony egészének törvényi szabályozásával is adós maradt. 
Az általános helyettes többször hivatkozott jelentése – figyelemmel a Legfelsőbb Bíróság 2/2005. számú Közigazgatási és Polgári jogegységi határozatára – szerint a járműnek fizető várakozóhelyen való parkolása a helyi közszolgáltatás igénybevételét jelenti, amellyel a felek között polgári jogviszony keletkezik. A parkolás tényével a Ptk. 216. § (1) bekezdése szerinti ráutaló magatartással a gépjármű üzembentartója tudomásul veszi, hogy a parkolóhelyen díjfizetésre köteles. Amennyiben a fizetési kötelezettségét elmulasztja, pótdíjfizetéssel tartozik.
A polgári jogviszonyra tekintettel a parkolási kérdések során a kézbesítéssel kapcsolatban alkalmazni kell a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (továbbiakban: Pp.) rendelkezéseit. A kézbesítés az iratoknak a címzett részére való megküldése, a címzettnek dokumentált átadása. A kézbesítés szabályszerűségének fontosságát alátámasztja, hogy a bíróság intézkedéseinek túlnyomó részét kézbesítés útján közli az érdekeltekkel és a kézbesítéshez csak akkor fűződnek jogkövetkezmények, ha az szabályszerűen történt.
A Pp. szerint az iratokat – ha a jogszabály ettől eltérően nem rendelkezik – postai szolgáltató útján kell kézbesíteni. A kézbesítés a hivatalos iratok kézbesítésére vonatkozó külön jogszabályok szerint történik. A postai úton megküldött bírósági iratokat a kézbesítés megkísérlésének napján kézbesítettnek kell tekinteni, ha a címzett az átvételt megtagadta. Ha a kézbesítés azért volt eredménytelen, mert a címzett az iratot nem vette át (az a bírósághoz „nem kereste” jelzéssel érkezett vissza), az iratot - az ellenkező bizonyításáig - a postai kézbesítés második megkísérlésének napját követő ötödik munkanapon kézbesítettnek kell tekinteni. A Pp. alapján a jogorvoslati határidőket is a kézbesítés útján történt közléstől kell számítani, ezért a bíróságnak a kézbesítés szabályszerűségét körültekintően vizsgálnia kell. 
Mindezek egybevetése alapján és különösen a parkolási társaság válaszára figyelemmel fontosnak tartom hangsúlyozni, hogy nem önmagában a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezése vet fel álláspontom szerint alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot, hiszen ez egy azonnali értesülést jelenthet a parkoló autós számára arról, hogy mivel parkolójegy nélkül használta az adott várakozóhelyet, pótdíj fizetésére köteles. Egyáltalán nem biztos, hogy pótdíjfizetési kötelezettségéről az autós ilyen módon tudomást is szerez, hiszen ahogy azt az általános helyettes is kifejtette, a fizetési felszólítást a gépjármű szélvédőjén az eső eláztathatja, harmadik személy eltávolíthatja, szél elfújhatja. A fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezésével kapcsolatban problémát okozhat az is – ahogy az az AJB 6227/2009. számú ügyben is történt – hogy az autós megváltotta ugyan a parkolójegyét, de nem jól láthatóan helyezte el a szélvédő mögött, a gépjárműhöz visszaérkezve pedig nem talált fizetési felszólítást. Teljesen életszerű, hogy jóhiszeműen eldobja a parkolójegyét – hiszen megváltotta azt és nem talált „mikuláscsomagot” – így azonban utólag a postai értesítés során már nem tudja igazolni a parkolási díj megfizetését.
Előzőek alapján az, hogy nem állapítható meg biztosan, hogy az autós valóban a gépjárműve szélvédőjén találja visszaérkezéskor a parkolási társaság ellenőre által kiállított fizetési felszólítást, a fizetési határidőknek a fizetési felszólítás kiállításától történő kezdete visszásságot okoz, hiszen a postai úton történő értesítés idejéig háromszorosára, sőt akár ötszörösére is nőhet a pótdíj mértéke az 5 napon belül történő befizetés esetén megállapítotthoz képest.
A Hivatalomhoz érkezett beadványok vizsgálatával kapcsolatos tapasztalataim, a fővárosi parkolási rendelet, illetve az általános helyettes OBH 1495/2006. számú jelentésére figyelemmel megállapítottam, hogy a Fővárosi Közgyűlés a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott azzal, hogy rendeletében olyan tényhez – a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezéséhez – kötötte a pótdíjfizetési határidők kezdetét, amelyek esetén nem bizonyítható a kötelezett tudomásszerzése.
3.) A panaszos beadványában ugyancsak sérelmezte, hogy a parkolási társaság ügyfélszolgálati telefonszámán a fizetési felszólítás gépjármű szélvédőjén történő elhelyezésével kapcsolatban téves tájékoztatást ad az automata, aszerint ugyanis amennyiben a megváltott parkolójegy a várakozás időtartama alatt a gépjárműben nem leolvasható módon került kihelyezésre, a parkolási esemény pótdíjfizetési kötelezettséget von maga után.
Munkatársam három alkalommal, 2009. október 1-én 14 óra 39 perckor, 2009. december 10-én 11 óra 56 perckor, valamint 2010. január 6-án 14 óra 10 perckor hívta fel a parkolási társaság telefonos ügyfélszolgálatát a (06-1) 413-49-00-es számon, ahol mindhárom alkalommal a következő tájékoztatást adta az automata: „Ön a Centrum Parkoló Kft. ügyfélszolgálatát hívta. Felhívjuk figyelmét, hogy ügyintézőnkkel folytatott beszélgetését rögzítjük. Az alábbi lehetőségek közül választhat: Automata hibabejelentés 1-es gomb, Mobil parkolás 2-es gomb, Gépkocsiján kék zacskót talált 3-as gomb.” A 3-as gombot megnyomva a következő hallható: „Parkolójeggyel rendelkezett 1-es gomb”. Az egyes gomb megnyomását követően pedig a következő tájékoztatást adja az automata: „A fővárosi rendelet alapján, amennyiben a megváltott parkolójegy a várakozás időtartama alatt a gépjárműben nem leolvasható módon került elhelyezésre, a parkolási esemény pótdíjfizetési kötelezettséget von maga után.”
A parkolási társaság ügyfélszolgálati telefonszámán található tájékoztatással kapcsolatban megállapítottam, hogy a parkolási társaság tévesen tájékoztatja ügyfeleit az érvényes, de nem jól láthatóan kihelyezett parkolójeggyel történő parkolás következményeiről, hiszen amint az az 1. pontban is szerepel, a rendelet 47.§ (4) bekezdése a parkolás időpontjában érvényes parkolójegy esetén lehetőséget nyújt a parkolójegy utólagos bemutatására az 1. pontban részletezett feltételekkel. Ennek alapján pedig megállapítottam, hogy a parkolási társaság a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásságot okozott azzal, hogy ügyfélszolgálati hívószámán téves tájékoztatást nyújt ügyfelei számára az érvényes, azonban nem jól láthatóan kihelyezett parkolójeggyel történt parkolás esetén követendő ügyintézéssel kapcsolatban.

Intézkedéseim
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem Budapest Főváros főpolgármesterénél, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy hivatala az ombudsmani megkereséseket időben és teljes körűen teljesítse.
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Centrum Parkoló Rendszer Kft. ügyvezetőjénél, hogy a feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében a (06-1) 413-49-00 ügyfélszolgálati hívószámán szereplő, a jelentésemben ismertetett téves tájékoztatást a Fővárosi Közgyűlés Budapest Főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 24/2009. (V. 11.) számú rendelete 47. § (4) bekezdésének megfelelően változtassa meg. 
Tekintettel arra, hogy a jelentés III./1. pontjában jelzett visszásság jogszabály nem egyértelmű rendelkezésére vezethető vissza, annak jövőbeni megszüntetése érdekében, az Obtv. 25. §-a alapján javaslom Budapest Főváros Közgyűlésének, hogy Budapest Főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 24/2009. (V. 11.) számú Főv. Kgy. rendeletének 47.§ (4) bekezdését módosítsa annak érdekében, hogy az utólagos jegybemutatás feltételeit egyértelműen rögzítsék, továbbá az utólagos jegybemutatás lehetősége ne essen indokolatlan korlátozás alá azzal, hogy azt két külön feltételhez – így különösen a naptári havonként egyszeri alkalomhoz – kötik. Végezetül azt javaslom Budapest Főváros Közgyűlésének, hogy tárgyalt rendeletét módosítsa annak érdekében is, hogy a parkolási pótdíjak befizetésére vonatkozó határidők kezdete az értesítés olyan módjától induljon, amely esetén bizonyított a kötelezett tudomásszerzése.

Budapest, 2010. január 11.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.