Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az AJB 6953/2009. számú ügyben
(kapcsolódó ügy: AJB 6948/2009)

Előadó: dr. Hajas Barnabás
dr. Halász Zsolt
Az eljárás megindulása
A korábbi évek tapasztalatai alapján a Rendőrség 2009. október 22-23-i tömegkezelési tevékenységével – így különösen különböző demonstrációk és állami, illetve önkormányzati rendezvények kezelésével – kapcsolatban hivatalból indítottam vizsgálatot.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1)–(2) bekezdése alapján elrendelt vizsgálatom során, munkatársaim helyszíni vizsgálatokat folytattak 2009. október 23-án különböző, közterületi rendezvényeken, valamint az azok biztosításával érintett területeken.
Vizsgálatom elrendelésével egyidejűleg a Hatvannégy Vármegye Ifjúsági Mozgalom (a továbbiakban: HVIM) rendezvényének egyik szervezője fordult panasszal hozzám, amelyben azt sérelmezte, hogy rendezvényüket a rendőrség előreláthatólag megfélemlítésre alkalmas módon fogja biztosítani, amely alkalmas arra, hogy a résztvevőket elriassza. A két ügyet egy eljárásban vizsgáltam, melynek során munkatársaim a panaszban megjelölt rendezvény biztosítását is a helyszínen követték nyomon.
Munkatársaim helyszíni tapasztalatai mellett – az Obtv. 18. § (2) bekezdése alapján vizsgálatom időszerűségének biztosítása érdekében az Obtv.-ben biztosított legrövidebb határidő biztosításával – tájékoztatást kértem az országos rendőrfőkapitányától is. 

A megállapított tényállás
Munkatársaim helyszíni tapasztalatai, valamint a rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következőket állapítottam meg.

I.
Az országos rendőrfőkapitány a 2009. október 26. napján kelt megkeresésemre – a 15 napos határidő ellenére – csak november 20. napján kelt, 23-án postára adott, hivatalomba pedig november 26-én megérkezett válaszában tájékoztatott.

II.
2009. október 22. és 23. közötti időszakra országosan összesen 677 rendezvényt jelentettek be, melyből 13 rendezvényt fokozott kockázatúnak minősített a rendőrség. Budapesten 18 rendezvényt jelentettek be, ebből 2 minősült fokozott kockázatúnak.
Az országos rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint a 2009. október 23-án lezajlott rendezvények biztosításával kapcsolatosan – szemben az elmúlt években tapasztaltakkal – sem az egyes rendezvényekhez kapcsolódóan, sem a biztosítássorozat egészét illetően rendkívüli eseményre nem került sor.
A különböző rendezvényeken résztvevőkkel szemben összesen 7 esetben került sor személyes szabadságot korlátozó rendőri intézkedésekre. Egy személlyel szemben hivatalos személy elleni erőszak elkövetésének gyanúja miatt, két személlyel szemben, mivel hitelt érdemlően nem tudták igazolni személyazonosságukat, ugyancsak két személlyel szemben közbiztonságra veszélyes eszköz birtoklása miatt, egy-egy személlyel szemben pedig garázdaság vétsége elkövetésének gyanúja miatt, illetve pirotechnikai eszköz (petárda) birtoklása miatt.
A tömegkezeléssel összefüggésben nem került sor kényszerítő eszköz alkalmazására, 4 személy előállítása során – a szökés megakadályozása érdekében – alkalmaztak bilincselést.

III.
Budapest rendőrfőkapitánya a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Rtv.) 30. § alapján a 01000/56206/09. ált. számú utasításával 2009. október 22-én 00.00 órától 2009. október 24-én 24.00 óráig fokozott ellenőrzést rendelt el Budapest területére, melynek keretében folytatott a Rendőrség a gyülekezési jogról szóló 1989. évi III. törvény (a továbbiakban: Gytv.) hatálya alá tartozó rendezvények helyszínei közelében igazoltatást.
Kordon alkalmazására 2009. október 23. napján összesen négy esetben
– a Kossuth téren zajlott állami megemlékezés helyszínén a Köztársasági Őrezred által meghatározottak szerint 765 folyóméter kötél, 260 folyóméter 1.1 méter magas fémkordon, valamint 100 folyóméter 1.2 méter magas drapériával bevont kordon felhasználásával;
– az '56-osok terén zajlott állami megemlékezés helyszínén a Köztársasági Őrezred által meghatározottak szerint 690 folyóméter kötél, illetve 642 folyóméter 1.2 méter magas fémkordon felhasználásával;
– a HVIM rendezvényének helyszínén és annak közvetlen környezetében, a Budapest, V. kerület Petőfi téren és a Március 15. téren 450 folyóméter, 1.2 méter magas fémkordon alkalmazásával;
– a Magyar Nemzeti Bizottság 2006 Budapest, V. kerület Alkotmány utcában tartott rendezvényén 300 folyóméter, 1.2 méter magas fémkordon alkalmazásával. került sor
A nehézkivitelű taposórácsos kordon rendszeresítése az IRM/RFEFO/1165-2/2008. számú határozattal, 2008. május 30-án, a könnyű terelő kordonelem rendszeresítése az IRM/RIFO/1190-3/2009. számú határozattal, 2009. június 12-én került sor.
A rendszeresítés mindkét esetben a hatályos, a Rendőrség által alkalmazott kényszerítő eszközök rendszeresítésének szakmai követelményeiről és eljárási szabályairól szóló 384/2007. (XII. 23.) Korm. rendelet előírásai szerint került végrehajtásra. 
A Rendőrségnél rendszeresíthető kényszerítő eszközök típusairól és fajtáiról szóló 32/2009. (VIII. 19.) IRM rendelet melléklete nevesíti a mozgásszabadságot korlátozó eszközök között a kordont. Noha az Rtv. rendelkezései a kényszerítő eszközök között külön nem szerepeltetik a kordont, annak alkalmazása során a Rendőrség figyelemmel van a kényszerítő eszközök alkalmazására meghatározott előírásokra is. Ezen előírások értelemszerű alkalmazásából következik, hogy ebben az esetben is indokolt figyelembe venni a szükségesség és az arányosság követelményét. Ennek megfelelően a 2009. október 23-i nemzeti ünnep esetében is az egyes rendezvények kockázatelemzése alapján került meghatározásra, hogy mely rendezvények rendjének fenntartásához szükséges a kordon igénybe vétele, és azt milyen módon indokolt alkalmazni. Megjegyzést érdemel, hogy az elmúlt időszakhoz képest az idei október 23-i nemzeti ünnepen lényegesen szűkebb körben alkalmazott a Rendőrség kordonokat, illetve a Kossuth tér vonatkozásában – az ünnep méltóságához igazodva – részben egyszerű kötélkordonok kerültek kihelyezésre.

IV.
A BRFK a szervezővel folytatott egyeztetésen arról tájékoztatta a HVIM képviselőit, hogy a rendezvény helyszínét a rendőrség várhatóan körbekordonozza, melyen beléptető pontot alakít ki, ahol – ruházat- és csomagátvizsgálására is kiterjedően – a beléptetést a rendőrség fogja végezni. Ezen túlmenően a tájékoztatást adtak a fokozott közbiztonsági ellenőrzés mibenlétéről is. A rendezvény szervezői – éppen korábbi jelentéseimre hivatkozva – kifejezetten tiltakoztak a rendőrségi beléptetés ellen, és a szúrópróbaszerű ellenőrzésre tett javaslatot.
A HVIM rendezvényének helyszíne körül az elrendelt fokozott ellenőrzés keretében elsődlegesen három helyszínen – a Duna korzó felőli oldalán, a Pesti Barnabás utca Március 15. tér felőli oldalán, illetőleg az Erzsébet híd alatti átjáróban – került sor igazoltatásra, illetve ruházat- és csomag átvizsgálásra. A kapott tájékoztatás és munkatársaim helyszíni tapasztalatai szerint a korábbi ombudsmani ajánlásokra is figyelemmel a rendezvényre közvetlen beléptetést a Rendőrség nem végzett, a fokozott ellenőrzés keretében a rendezvény környékén került sor az említett rendőri intézkedések végrehajtására.
A szervezők által a rendezvény helyszínéül a Petőfi tér került megjelölésre, a terület sajátosságai, illetve biztonsági szempontok miatt a fentiekben írt helyszíneken kerültek kordonok felállításra, mely megítélésünk szerint kellő távolságra volt a színpadtól és a rendezvényen résztvevőktől.
Az országos rendőrfőkapitánytól kapott tájékoztatás szerint a HVIM által szervezett rendezvényeken ez idáig számos alkalommal történt rendbontás, amely nem egyszer utcai zavargásokba torkollott. Ennek megelőzésére – egy esetleges veszélyhelyzet kialakulására való azonnali reagálás biztosítása érdekében – indokolt és szükséges volt a biztosítást ellátó rendőri erők védőfelszereléssel és pajzzsal való alkalmazása az útvonal mentén.

V.
Munkatársaim több rendezvény helyszínén megfigyeltek több olyan személyt, akik BRFK, illetve „BRFK Tűzoltó és műszaki mentő szolgálat” feliratú karjelvényt, fekete – más rendőri szervnél nem rendszeresített – egyenruházatot viseltek, melynek hátán „készenléti szolgálat”, illetve „tűzoltóság” felirat volt olvasható. E személyek egy része vörös alapú rendfokozati jelzést és – a rendőrségitől eltérő mintájú – azonosítót viseltek, másokon pedig nem volt sem a rendfokozati jelzés, sem pedig az azonosító megfigyelhető. Észlelték továbbá, hogy rendőrségi EDR rádiót használnak. Megfigyelték és dokumentálták, hogy HIK-342 frszú, Lada gyártmányú, Niva típusú, megkülönböztető jelzéssel felszerelt személygépkocsit is használnak, amelynek gépháztetején a rendőrségi címer, oldalain az egységes európai segélyhívó szám (112), „BRFK Tűzoltó és műszaki mentő szolgálat” állományjelző, „BRFK Közrendvédelmi Főosztály” jelvény, a rendőrségi gépjárművekről ismert „Szolgálunk és védünk” felirat, a telefontanú logoja, mellett az ajtókon és a hátsó oldalablakon, valamint a hátsó szélvédőn „Rendőrség” felirat olvasható. 
Mindezek alapján több kérdést intéztem az országos rendőrfőkapitányhoz, aki arról tájékoztatott, hogy a rendőri karjelvények rendszeresítésére és viselésének módjáról szóló 14/2005. (IV. 14.) ORFK intézkedés (a továbbiakban: intézkedés) szabályozza a karjelvény viselését.
Az intézkedés értelmében a Magyar Köztársaság Rendőrségének hivatásos állománya önkormányzati, illetve szolgálati karjelvényt viselhet egyenruházatán. Az állományjelző, vagy karjelvény viselésének szabályait a Magyar Köztársaság Rendőrsége Öltözködési Szabályzatának kiadásáról szóló 12/2006. (IX. 27.) ORFK utasítás V. számú mellékletének 10. pontja tartalmazza, miszerint „a szőtt, hímzett vagy filmnyomott technológiával készülő, a rendőri szerv önkormányzati és szolgálati hovatartozást szimbolizáló karjelvények 104 mm magasak, 76 mm szélesek, az alsó részük 38 mm sugarú-, felső részük 52 mm sugarú körrel és annak két széle 5 mm sugarú körrel lekerekített. A köpeny, kabát, szolgálati dzseki, zubbony és ing bal felkar felső részén kell viselni. Amennyiben a rendőri szerv önkormányzati és szolgálati hovatartozást szimbolizáló karjelvényekkel is rendelkezik, úgy a szolgálati karjelvényeket a jobb felkar felső részén kell viselni.”
Az országos rendőrfőkapitánytól kapott tájékoztatás szerint a Köztársasági Őrezred hivatásos állománya meggybordó alapú rendfokozati jelzést visel. A szóban forgó személyek azonban nem meggybordó váll-lapot, hanem attól eltérő, vörös alapú rendfokozati jelzést viseltek, egyenruházatuk pedig fekete, nem pedig a Köztársasági Őrezrednél rendszeresített palackzöld színű volt.
A kapott tájékoztatás szerint rendőri szerveknél nem viselnek fekete „készenléti szolgálat” illetőleg „tűzoltóság” feliratú egyenruhát, azokat az önkéntes tűzoltóegységek tagjai viselték. 
Az említett intézkedés tartalmazza a karjelvény előírásait: 
– a rendszeresítésre kerülő karjelvény alakjának, méretének meg kell felelni az intézkedés 1. számú mellékletében meghatározottaknak; 
– az önkormányzati hovatartozást szimbolizáló karjelvénynél a legitim, heraldikailag hiteles megyei (régió), vagy városi (városrészi) címerek megjelenítését, illetve a rendőri szervezet (megye, város, stb.) megnevezésének magyar nyelvű feliratozását kell alkalmazni, ezen kívül megengedett a POLICE felirat alkalmazása is; 
– a szolgálati hovatartozást szimbolizáló karjelvényeknél a szolgálati ág, a szakszolgálat és a tanintézet magyar nyelvű megnevezését és a tevékenységükre jellemző jelképet kell alkalmazni, ezen kívül a POLICE felirat alkalmazása megengedett; 
– szövött, hímzett vagy filmnyomott kivitelben készüljön. 
A Rendőrség használatában lévő gépjárműveken elhelyezhető feliratokról és jelzetekről, a Rendőrség szolgálati járműveinek és a rendőri szolgálati feladatok ellátásához használt saját tulajdonú személygépkocsik rendőri jellegű kialakítására kiadott 30/1996. (X. 15.) ORFK intézkedés rendelkezik.
A HIK-342 forgalmi rendszámú személygépkocsi a Budapesti Rendőr-főkapitányság tulajdonában van. A Budapesti Rendőr-főkapitányság és a Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetségének elnöke 2008. június 19-én együttműködési megállapodást írt alá, mely a 32/2008. (VI. 23.) BRFK intézkedéssel került kihirdetésre. A Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetségének tagja a Zuglói Polgárőrség, melynek tagszervezete a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület. E szervezet tagjaival a Budapesti Rendőr-főkapitányság megbízási szerződést kötött a Rendőrség munkájának segítése érdekében a rendezvények biztosítása során tűzoltással összefüggő egyes feladatok ellátására. Tevékenységüket a BRFK helyszíni parancsnokának utasítása szerint látják el, amely a helyszíni parancsnok kérésére egyéb hibaelhárítási, műszaki akadályelhárítási feladatok végzésére is kiterjedhet. A megbízási szerződés értelmében a megbízott a számára meghatározott feladatokat a BRFK tulajdonában lévő Lada Niva típusú szolgálati személygépjárművel hajtja végre.
A Budapesti Rendőr-főkapitányságon belül nem került felállításra „BRFK Tűzoltó és műszaki mentő szolgálat” elnevezésű szervezeti egység. A Budapesti Rendőr-főkapitányság Szervezeti és Működési Szabályzatának a szervezeti egységek felsorolását tartalmazó listájában sem szerepel az említett szervezeti egység. A Budapesti Rendőr-főkapitányság 16 fővel kötött a megbízási szerződést. A kapott tájékoztatás szerint a munkatársaim által megfigyelt felirat az általuk használt gépjárművön volt látható.
Az Egységes Digitális Rádió-távközlő rendszerről szóló 109/2007. (V. 15.) Korm. rendelet 1. sz. melléklete tartalmazza az EDR-t felhasználó szervezetek felsorolását. A hivatkozott melléklet 27. pontjában szerepelnek azon a polgárőrségek, amelyek a polgárőrségről szóló 2006. évi LII. törvény 6. § (1) bekezdésben felsorolt feladatok közül legalább hármat ellátnak.
A Budapesti Rendőr-főkapitányság és a Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetségének 32/2008. (VI. 23.) BRFK Intézkedéssel kihirdetett együttműködési megállapodása III. fejezetének 2. pontja értelmében a rendőrség és a Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetsége az Országos Rendőr-főkapitányság által a Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetsége rendelkezésére bocsátott EDR készüléken keresztül tart kapcsolatot.
A rendőri és az EDR rádióval ellátott külső szervek közös feladataik (p1.: közlekedési baleset, ipari-természeti katasztrófa) zökkenőmentes ellátása érdekében az egységes digitális rádió-távközlő rendszer üzemeltetésének, az eszközök használatba vételének szabályozásáról szóló 42/2007. (XII. 20.) BRFK intézkedés 4. pontjának megfelelően megyénként legalább kettő, Budapesten hat forgalmi csoport került létrehozásra.
A BRFK gyakorlati tapasztalata alapján a rádióhasználók felkészültsége, a különböző szervek által használt eltérő rádióprogramozások, a nem egységes forgalmi csoport-megnevezések, terminológiák miatt a feladatba bevont különböző szervezethez tartozó személyek közötti együttműködési híradás nem minden esetben biztosítható.
Az együttműködési híradás megszervezése érdekében a rendőri műveletéri, biztosításért felelős helyszíni parancsnokok a rendőri műveletek híradó- és informatikai biztosításának végrehajtásáról szóló 10/2000. (VIII. 24.) ORFK Közbiztonsági Főigazgató és Gazdasági Főigazgató együttes intézkedésének 4. pont c) alpontjának nyolcadik franciabekezdése alapján a feladat időszakára annak eredményes végrehajtása érdekében készülék átadásával biztosítják a folyamatos rádiókapcsolat technikai feltételeit.

VI.
Munkatársaim az egyik rendezvény helyszínén észlelték, hogy több személy „Magyar Gárda Csendőrség” és „Magyar Gárda Biztonsági Szolgálat” feliratú karszalagot viselt. Megfigyelték, hogy egy esetben egy rendezvény lebonyolításában részt vevő személyekről a biztosítás parancsnoka levetette a „Magyar Gárda Biztonsági Szolgálat” feliratú karszalagot, azonban ezen túlmenően további intézkedésre nem került sor.
Kérdésemre az országos rendőrfőkapitány arról tájékoztatott, hogy a Fővárosi Ítélőtábla Magyar Gárdát jogerősen feloszlató ítélete mindenekelőtt a Magyar Gárdára jellemző félelemkeltő erődemonstrációkat, a közvélemény által vonulásként, illetve masírozásként azonosított fellépéseket, a gárdaavatásnak nevezett rendezvényeket tilalmazza. Az ítélet a Magyar Gárdára jellemző öt külsőséget azonosít. Ezek:
– egyenruházat – fekete sapka, fekete mellény, fehér felső (ing), fekete nadrág, fekete bakancs és árpád(házi) sávos nyakravaló(sál),
– a katonai jellegű alakzat,
– a vezényszavak,
– a speciális köszöntés,
– a rendezvényeken elhangzó szónoklatok.
A kapott tájékoztatás szerint a félelemkeltő erődemonstrációnak (vonulás, masírozás, avatás) és az öt sajátosságnak általában egyszerre kell megvalósulnia ahhoz, hogy a feloszlatott társadalmi szervezetben történő részvétel szabálysértése megállapítható legyen.
Az adott rendezvények helyszínén szolgálatot teljesítő rendőri erők parancsnoka (biztosítás parancsnok) kompetenciája és felelőssége eldönteni, hogy a fenti konjunktív feltételek fenn állnak-e vagy sem, illetve az adott rendezvény helyszínének és egyéb körülményeknek a figyelembe vételével szükséges-e azonnal intézkedést kezdeményezni.

Érintett alapvető jogok
– a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”)
– az élethez és az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.) 
– a szabad véleménynyilvánításhoz való jog (Alkotmány 61. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabad véleménynyilvánításra, továbbá arra, hogy a közérdekű adatokat megismerje, illetőleg terjessze.”)
– a békés gyülekezéshez való jog (Alkotmány 62. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság elismeri a békés gyülekezés jogát és biztosítja annak szabad gyakorlását.”)

Megállapításaim
I.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 16. (2) bekezdése szerint az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.
A vizsgálattal érintett Budapesti Rendőr-főkapitányság az Obtv. 29. § (1) d) pontja szerinti rendvédelmi szerv, így tevékenységének vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján ombudsmani hatáskörbe tartozik. 
Hasonlóan az OBH 2452/2008. sz. jelentésemhez, arra is fel kívánom hívni a figyelmet, hogy az Rtv. preambuluma célként fogalmazza meg „a Magyar Köztársaság Alkotmányának és nemzetközi jogi kötelezettségeinek, valamint a jogállamiság követelményeinek megfelelően működő Rendőrség kialakítás[át]”. Az Rtv. 2. § (1) bekezdése második mondata szerint „A Rendőrség tiszteletben tartja és védelmezi az emberi méltóságot, óvja az ember jogait.”

II.
Egyes rendőri vezetők az elmúlt időben több alkalommal is nyilvános kritikaként fogalmazták meg, hogy a vizsgált események után hónapokkal később fejezem be eljárásomat. Ebből arra következtettem, hogy a jelen ügyben is leginkább érintett rendőri szervek és vezetőik is kifejezetten érdekeltek abban, hogy vizsgálataimat a lehető legrövidebb idő alatt folytassam le. Ennek megfelelően – az ügy kiemelkedő jelentőségére tekintettel – intézkedtem vizsgálatom sürgős, soron kívül történő lefolytatása iránt. Így a vizsgált eseményeket követő első munkanapon megküldtem megkeresésemet az országos rendőrfőkapitánynak, és kifejezetten kértem arra, hogy az Obtv.-ben biztosított legrövidebb – 15 napos – határidőben küldje meg érdemi, és teljes körű válaszát. Erre azonban nem került sor, megkeresésemet a nyitva álló határidőt jelentősen túllépve, vizsgálatom időszerűségét veszélyeztetve teljesítette az országos rendőrfőkapitány, és ezzel a jogállamiság elvével, valamint a jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot okozott.

III.
A./ A kordonozás jogi megítéléséről
Az Rtv. a kényszerítő eszközök meghatározása során a kordont, vagy annak fajtáit nem nevesíti. Ebből következően annak alkalmazására fogalmilag nem csak a törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén kerülhet sor. Ehhez képest a Rendőrségnél rendszeresíthető kényszerítő eszközök típusairól és fajtáiról szóló 32/2009. (VIII. 19.) IRM rendelet melléklete nevesíti a mozgásszabadságot korlátozó eszközök között a kordont. Mindez azt a látszatot keltheti, hogy nem csak az Rtv., hanem miniszteri rendelet is megállapíthat kényszerítő eszközt. 
Mindezzel kapcsolatban a következőkre szeretném felhívni a figyelmet:
a) kényszerítő eszközt, valamint annak alkalmazásának feltételeit kizárólag törvény határozhat meg, továbbá
b) a kordon – bár nem kényszerítő eszköz – alkalmazása során is érvényesülnie kell több, az intézkedésekkel kapcsolatban az Rtv.-ben meghatározott szabálynak.
ad a) Az Rtv. VI. fejezete 47-60. §-aiban kényszerítő eszközként a testi kényszert, a bilincset, vegyi eszközt, az elektromos sokkoló eszközt, a rendőrbot, kardlap, illetőleg más eszköz alkalmazását, a szolgálati kutya alkalmazását, az útzárat, a megállásra kényszerítést, a lőfegyverhasználatot (a lőfegyver használatát tömegben lévő személlyel szemben külön is), a csapaterő alkalmazását, valamint a tömegoszlatást (ennek során a vízágyút, a pirotechnikai eszközt, az ingerlőgázt, az elfogó hálót, valamint a lóháton vagy járműkötelékben végzett kényszeroszlatást) határozza meg. Mindezek alapján egyértelmű, hogy – bár a mozgást valóban korlátozza – a kordon nem kényszerítő eszköz. (Ha az lenne az Rtv. 61. § (2) bekezdése értelmében láthatóan terhes nővel, valamint gyermekkorúval szemben nem lenne alkalmazható.)
Az Rtv. 101. § (1) bekezdés m) pontja arra ad felhatalmazást, hogy a miniszter rendelettel állapítsa meg a kényszerítő eszközök típusát, fajtáját. Ebből következik, hogy – még ha nem is igényelne törvényi szabályozást – a miniszter az Rtv.-ben meghatározott kényszerítő eszközöket miniszteri rendeletben újabbakkal nem egészítheti ki.
De ez a kordon esetében bizonyosan nem is szükséges: az ugyanis soha sem önállóan, hanem valamely – terület lezárásával járó – rendőri intézkedés eszközeként kerülhet alkalmazásra. Így szükségképpeni velejárója lehet a biztonsági intézkedésnek (Rtv. 37. §), a személy- és létesítménybiztosítási intézkedésnek (Rtv. 46. §), valamint a csapaterő alkalmazásának (Rtv. 58. §). Mindezek közül azonban mindössze a csapaterő alkalmazása tekintendő kényszerítő eszköznek.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy a Rendőrségnél rendszeresíthető kényszerítő eszközök típusairól és fajtáiról szóló 32/2009. (VIII. 19.) IRM rendelet felesleges, nem egyértelmű rendelkezésére visszavezethető okból a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot okoz.
ad. b) Noha az Rtv. rendelkezései a kényszerítő eszközök között nem kerül a kordon nevesítésre, annak alkalmazása során is irányadó az arányosság követelménye, amelyet az Rtv. a rendőrség működésének általános elvei között, a rendőri tevékenység zsinórmértékeként jelöl meg. Az Rtv. 15. §-a szerint ugyanis a rendőri intézkedés nem okozhat olyan hátrányt, amely nyilvánvalóan nem áll arányban az intézkedés törvényes céljával, továbbá több lehetséges és alkalmas rendőri intézkedés, illetőleg kényszerítő eszköz közül azt kell választani, amely az eredményesség biztosítása mellett az intézkedéssel érintettre a legkisebb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással jár. Az Rtv. rendelkezéseiből pedig az is következik – noha azt általános elvként nem nevesíti –, hogy kizárólag akkor kerülhet sor rendőri intézkedésre, ha az szükséges.
Mindezekből kényszerítően következik, hogy a kordon alkalmazása során is elengedhetetlen figyelembe venni a szükségesség és az arányosság követelményét. Vagyis, amennyiben kizárólag akkor, és akkora területen, olyan módon kerül sor kordonozásra (tulajdonképpen terület lezárására), amely az eredményesség biztosítása mellett az intézkedéssel érintettre a legkisebb korlátozással, vagy károkozással jár, az nem okoz alapvető joggal összefüggő visszásságot. Ellenkező esetben azonban mindez nem zárható ki!
B./ Az alkalmazott kordonozásról
Mindenekelőtt ki szeretném emelni, hogy a korábbi évekhez képest az október 22-23-i rendezvényekhez kapcsolódóan jóval kevesebb rendőri intézkedésre került sor, és lényegesen kevesebb helyszínen alkalmazott a rendőrség ún. nehézkivitelű taposórácsos kordont, helyette kötélkordonnal zárta le a rendőrség az állami megemlékezések környezetét (A kötélkordon alkalmazásával összefüggésben mindössze arra indokolt rámutatni, hogy a fekete kötél az adott látási viszonyok mellett nem volt távolabbról jól látható, emellett rossz látási viszonyok mellett nem alkalmazható.).
Munkatársaim megfigyelései szerint az alacsony (ún. könnyű terelő kordonelem felhasználásával kialakított) fém, valamint a kötélkordon pl. a Kossuth téri állami ünnepség alatt alkalmas volt arra, hogy a célját elérje. 
A korábbi évek kordonozásához képest 2009. október 23-án alkalmazott, lényegesen kevesebb kordon elhelyezése, valamint a kordonozás módjának, az alkalmazott kordonelemek megválasztása során először tapasztaltam, hogy a rendőrség azok szükségességét, valamint az arányosság követelményének teljesülését mérlegelte. Ennek eredményeként nem került sor jelentős területek tartós lezárására.
Mindezek alapján az alkalmazott a kordonozással (terület lezárásával) kapcsolatban alapvető joggal összefüggő visszásságot nem tártam fel.

IV.
A./ A HVIM megemlékezésének biztosításáról
A HVIM rendezvényének biztosítása során a rendőrség nem az OBH 5642/2008 sz. jelentésemben kifogásolt módon, a rendezvény helyszínének szűk körbezárásával, ott ellenőrző-átengedő pont létesítésével, ruházat- és csomagátvizsgálás, valamint igazoltatás alkalmazásával történt. Ezzel szemben a rendezvény helyszínétől távolabb került sor a terület lezárására, melynek során több helyen is be lehetett jutni a térre. Az elrendelt fokozott közbiztonsági ellenőrzés keretében elsődlegesen három helyszínen – a Duna korzó felőli oldalán, a Pesti Barnabás utca Március 15. tér felőli oldalán, illetőleg az Erzsébet híd alatti átjáróban – került sor igazoltatásra, illetve ruházat- és csomag átvizsgálásra. Így nem minden, a rendezvény helyszínére belépő személy esett át ruházat- és csomagátvizsgáláson. Arra a helyszíni tapasztalatok, valamint az azt alátámasztó, ott kapott tájékoztatás szerint kockázatelemzés nyomán került sor. (A megfigyeléseik szerint magyar és külföldi turisták szabadon jártak-keltek a rendezvény helyszínén keresztül.) Az országos rendőrfőkapitány válasza – amelyet munkatársaim tapasztalatai is alátámasztottak – szerint korábbi, erre vonatkozó ajánlásaimra is figyelemmel a rendezvényre közvetlen beléptetést a Rendőrség nem végzett, a fokozott ellenőrzés keretében a rendezvény környékén került sor a fenti rendőri intézkedések végrehajtására.
Mindezek alapján a HVIM rendezvénye körül a kordonok alkalmazásával, valamint a fokozott közbiztonsági ellenőrzés elrendelésével kapcsolatban alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tártam fel.

B./	A HVIM felvonulásának biztosításáról
A HVIM rendezvénye végén – egy felvonulás során – csatlakozott a Jobbik MM Erzsébet téri rendezvényéhez. A menet útvonalát a rendőrség egyetlen helyen sem zárta le kordonnal, azt azonban jelentős csapaterővel biztosította. A biztosítás során a csapatszolgálati feladatot ellátó rendőri erők védőfelszerelést viseltek, az útvonal mellett felállítottak emellett pajzsot is alkalmaztak. A Vörösmarty téren pedig egy szolgálati kutyás egység is közreműködött a biztosításban. 
Kétségtelenül igen jelentős rendőri erőkkel került tehát sor a rendezvény biztosítására. Indokolt kitérni arra, hogy – amint arra egyébként rendezvények megtartását megtiltó határozataiban a rendőrség nem egy alkalommal hivatkozik – a rendőrség gyülekezési jog gyakorlása során egyrészt biztosítja a bejelentett és meg nem tiltott rendezvényeknek a bejelentésben foglaltaknak megfelelő megvalósíthatóságát, másrészt pedig biztosítania kell a rendezvényen részt nem vevők jogait is. 
Amellett, hogy több olyan rendezvényt megfigyeltek munkatársaim, amelyek mindvégig békés jellegűek maradtak, pl. az OBH 5642/2008 sz. jelentésemben magam is vizsgáltam olyan rendőri intézkedéseket, amelyekre egy HVIM rendezvény békés jellegének elvesztése miatt került sor. Mindezek alapján el kellett fogadnom az országos rendőrfőkapitány azon tájékoztatását, miszerint a biztosítás módjának meghatározására a kockázatok elemzése után, az arányosság követelményére figyelemmel került sor. Mindezek alapján a HVIM felvonulásának biztosításával kapcsolatban, alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem. Indokolt azonban a figyelmet nyomatékosan felhívni arra is, hogy a rendőrségnek a rendezvények kockázatelemzését esetről-esetre ismételten el kell végeznie, melynek során – egyebek mellett – nem csak azt kell értékelnie, ha az adott szervező rendezvénye rendbontásba torkollik, hanem azt is, ha békésen, a bejelentésben foglaltaknak megfelelően zajlik. Amennyiben azonban kockázatelemzés helyett valamiféle automatizmus határozza meg a biztosítás módját, az könnyen a békés gyülekezéshez való joggal összefüggő visszássághoz vezethet!

V.
1./ Nem fogadtam el az országos rendőrfőkapitány tájékoztatását a rendezvények biztosításában résztvevő, a BRFK, valamint a „BRFK Tűzoltó és műszaki mentő szolgálat” karjelvényét viselő, rendőrségi címerrel, és rendőrség felirattal ellátott személygépkocsit használó személyekkel kapcsolatban.
Fel szeretném hívni a figyelmet arra, hogy a BRFK a Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetségével kötött megállapodása nem is említi a tűzoltási, műszaki mentési feladatokat, mint az együttműködés területeit. Ugyancsak nem ismerhettem meg a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesülettel, illetve tagjaival kötött megbízási szerődést, mivel azt sem küldte meg az országos rendőrfőkapitány a részemre. Arra is fel kell hívnom a figyelmet, hogy az említett személygépkocsi használatba adásáról, illetve annak feltételeiről ugyancsak semmilyen iratot nem bocsátottak rendelkezésmre vizsgálatom során.
A Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület és tagja, függetlenül attól, hogy – a részemre meg nem küldött, így nem is ismert – megbízási szerződés keretében vállalták feladataik ellátását, nem lesznek részei a Budapesti Rendőr-főkapitányságnak, sőt feladataik jellemzően nem is rendőri feladatok. Ebből pedig az is következik, hogy feladataik ellátása során semmiképp nem lehetnek rendőrök sem. Ennek megfelelően semmilyen körülmények között nem is kelthetik azt a látszatot senkiben – sem az állampolgárokban, sem más állami szervek munkatársaikban, ad absurdum más rendőri egységek tagjaiban – hogy ők rendőrök lennének! Abban az esetben azonban, ha ruházatukon, gépjárművükön arra utaló jelzéseket viselnek – függetlenül attól, hogy az létező, vagy kitalált jelvény – így tesznek. Tekintet nélkül arra, hogy ebben milyen szándék vezette e személyeket, magatartásuk objektíve alkalmas volt arra, hogy valódi minőségüket (polgárőr, vagy tűzoltó?) elleplezve a hivatalosság és a rendőri minőség látszatát keltsék! 
Jogállamban elfogadhatatlan, hogy egy civil szervezet tagjai „Rendőrség” feliratú, megkülönbözető jelzéssel felszerelt, gépjárművet használjanak, és ezzel tevékenységük – nyilvánvalóan nem létező – rendőri jellegére utaljanak. Évek óta visszatérő, nehezen kezelhető problémát okoznak azok a személyek, akik rendőrnek adják ki magukat, és intézkedést színlelve követnek el bűncselekményt. E magatartásuk pedig alkalmas arra, hogy alapjaiban ingassa meg a rendőrség iránti közbizalmat. A fentiek alapján bizonyos, hogy a BRFK és a – nyilvánvalóan nem létező – a „BRFK Tűzoltó és műszaki mentő szolgálat” karjelvényét viselő személyek a szó hétköznapi és általános értelmében tehát – mivel nem rendőrök, de igyekeztek ezt a látszatot kelteni – álrendőrök voltak!
Megdöbbentett, és aggodalommal tölt el, hogy a BRFK megbízásából a rendezvényeken jelenlévő polgárőrök, illetve önkéntes tűzoltók bárminemű jogszabályi alapot nélkülöző, saját készítésű, „rendőr-jelmeze” és a BRFK által rendelkezésükre bocsátott autója használata miatt sem az országos rendőrfőkapitány, sem Budapest rendőrfőkapitánya nem indított vizsgálatot, ebben – legalábbis a kapott tájékoztatás nem utal másra – kivetnivalót nem találtak.
A rendőrség feladatát ugyanis nem szabadon választja, azt az Alkotmány határozza meg, melyeket sem részben, sem egészben nem privatizálhat! Ehelyütt utalnék arra is, hogy a Fővárosi Ítélőtábla az 5.Pf.20.738/2009/7. számú – a Magyar Gárda Egyesület feloszlatása tárgyában hozott – jogerős ítéletében az elsőfokú bírósággal egyetértve rámutatott, hogy jogállamban nem lehet megtörni az erőszak alkalmazásának állami monopóliumát. A fentieket indokolt azzal is kiegészíteni, hogy ennek látszatát is kerülnie kell. Mindezek alapján megállapítottam, hogy a feltárt helyzet a jogállamiság elvével összefüggő – már-már példátlan súlyosságú – visszásságot okozott!
2. Hangsúlyozni szeretném, hogy a polgárőrségről szóló 2006. évi LII. törvény 3. § (4) bekezdése szerint a polgárőr tevékenysége során megkülönböztető mellényt köteles viselni, amely jól látható Polgárőrség felirattal van ellátva. Az érintett személyek sem megkülönböztető mellényt, sem pedig Polgárőrség feliratot nem viseltek, így kizárható, hogy polgárőrként vettek részt a rendezvények biztosításában. 
Az önkéntes tűzoltó egyesületekről szóló 2008. évi XXXIII. törvény 1. §-a szerint a tűz elleni védekezésről, a műszaki mentésről és tűzoltóságról szóló 1996. évi XXXI. törvényben (a továbbiakban: Ttv.) meghatározott tűzmegelőzési, valamint tűzoltási és műszaki mentési feladatok ellátásában közreműködőként vehet részt az az önkéntes társadalmi szervezet (a továbbiakban: tűzoltó egyesület), amely alapszabályában azt tevékenysége céljaként rögzítette. A tűzoltó egyesület azonban tűzmegelőzési, tűzoltási és műszaki mentési tevékenységet nem végez, abban mindössze közreműködésük (a továbbiakban: szaktevékenység). Így a tűzoltó egyesület szaktevékenysége során
– a tűzmegelőzés körében tájékoztathatja a lakosságot az időszerű tűzvédelmi feladatokról, a lakosság részére tűzvédelemmel kapcsolatos más információs tevékenységet végezhet. 
– a tűzoltó egyesület szaktevékenysége során a tűzoltási és műszaki mentési tevékenység körében
– az általa észlelt segélykérést továbbítja a hivatásos önkormányzati vagy önkéntes tűzoltósághoz,
– a hivatásos vagy önkéntes tűzoltóság helyszínre érkezéséig minden tőle elvárhatót megtesz a tűz továbbterjedésének megakadályozására, a tűz oltására, a sérült vagy egyébként veszélyben lévő személyek részére történő segítségnyújtásra, a balesetek megelőzésére,
– az eseményt észlelőket a helyszínen maradásra, a helyszínen tartózkodókat az általános segítségnyújtási kötelezettség körében a segítségnyújtásban való közreműködésre kérheti fel,
– a hivatásos önkormányzati vagy önkéntes tűzoltóság helyszínre érkezését követően a tűz oltásában, illetve a műszaki mentésben a tűzoltásvezető intézkedésének megfelelően működik közre.
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint – a Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetségével azonos címmel, és képviselővel működő – Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület célja „a bűncselekmények megelőzése, a bűn- és balesetmegelőzés, a környezetvédelem, a gyermek- és ifjúságvédelem érdekében önkéntes tevékenységet fejt ki a társszervekkel, szervezetekkel és más társadalmi szervezetekkel együttműködve. A bűnalkalmak korlátozásával, az ismertté vált bűncselekmények számának fokozásával, a közbiztonság javítása, a lakosság és a bűnüldöző, valamint a rendvédelmi szervezetek közötti bizalom és együttműködés erősítése”. Az egyesület elnevezését leszámítva semmi sem utal arra, hogy alapszabályában célként rögzítette volna a szakfeladat ellátásában való közreműködést, így pedig kétséges, hogy a törvény szerint tűzoltó egyesületnek tekinthető-e egyáltalán.
Mindebből kitűnik, hogy a szóban forgó egyesülettel kötött megállapodástól függetlenül is riasztani kell a Fővárosi Tűzoltóparancsnokságot (a továbbiakban: FTP), mint hivatásos tűzoltóságot. Megjegyzem, hogy az érintett személyek – egy-két kivételtől eltekintve – még részben sem viseltek bevetési védőruhát, így egy esetleges beavatkozásukat megelőzően a megfelelő védőöltözetet magukra kellett volna ölteni, és csak azt követően kerülhetett volna sor a kárhely megközelítésére és a beavatkozás megkezdésére. Emellett a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület jelenlévő tagjai ruházatán hovatartozásukra semmilyen utalást nem lehetett olvasni. Ugyanis sem a „Tűzoltóság”, sem pedig a „Készenléti Szolgálat” felirat nem tekinthető ilyennek. (A készenléti szolgálat amúgy is alkalmas arra, hogy megtévessze a kívülállókat: az önkéntes tűzoltó egyesület ugyanis nem ad készenléti szolgálatot, nincs működési területe stb.) 
Fontosnak tartom megjegyezni, hogy a Készenléti Rendőrség – mint az ORFK területi jogállású szerve – budapesti központi telephelyén rendelkezik műszaki mentő tehergépkocsival (műszaki mentősszerrel), és tűzoltó-felszereléssel (ideértve pl. IFEX impulzusoltókat szb. is), állományában pedig többen rendelkeznek a tömegkezelési feladatok végrehajtásához szükséges tűzoltási és műszaki mentési ismeretekkel. Nem ismert azonban, hogy mi az indoka annak, hogy az adott feladatot nem a Készenléti Rendőrség állománya látja el saját technikai eszközeivel. Ebben az esteben a technikai eszközökben, felszerelésben esett kárért, a feladat ellátása során keletkező személyi sérülésből eredő kártéritésért való helytállás szabályai is egyértelműek lennének. (A megbízási szerződés hiányában nincs tudomásom arról, hogy abban a kérdés megfelelően szabályozásra került-e.)
Mindezek okán fontos lenne annak ismerete, hogy a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület tagjaival kötött megbízási szerződés a BRFK számára miféle olyan, a rendezvény biztosításához kapcsolódó előnnyel bír, amelyet pl. a Készenléti Rendőrség, vagy az FTP, mint hivatásos önkormányzati tűzoltóság alaptevékenysége ellátása során ne tudna biztosítani. 
A fentiek alapján megállapítottam, hogy a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület tagjaival kötött megbízási szerződés hatását tekintve előidézi a jogállamiság elvével összefüggő visszásság közvetlen és állandó veszélyét!
Ugyancsak megállapítottam, hogy a jogállamiság elvével összefüggő visszásságot okoz, hogy az egyesület tagjai a rendőri állományhoz tartozást imitáló ruházatban és gépjárművel vesznek részt különféle rendezvények biztosításában. A visszásság súlyát különösen növeli, hogy mindezt nem csak a rendőrség tudomásával, hanem kifejezetten a BRFK-val kötött megbízási szerződés keretében teszik.
3. Fenntartásokkal fogadtam az országos rendőrfőkapitány arra vonatkozó tájékoztatását, hogy a Rendőrség munkájának segítése érdekében a rendezvények biztosítása során a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület tagjai tűzoltással összefüggő egyes feladatok ellátása során tevékenységüket a BRFK helyszíni parancsnokának utasítása szerint látják el, ugyanis felvonulási helyüket nem utasításra, hanem saját belátásuk alapján, a BRFK helyszíni parancsnokának tájékoztatásával foglalták el. 
Ugyancsak kétségesnek tartom, hogy a megbízási szerződés értelmében az Egyesület, illetve tagjai kizárólag a számukra meghatározott – tűzoltással, műszaki mentéssel összefüggő – feladatokat hajtják végre a BRFK tulajdonában lévő Lada Niva típusú szolgálati személygépjárművel, ugyanis az az RTL-Klub a temetők halottak napi rendőrségi biztosításáról szóló híradásában – a Farkasréti temető bejáratánál – is feltűnt.
4. Nem kaptam arra vonatkozó tájékoztatást, hogy a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület tagjaival kötött megbízási szerződés keretében sor került-e valamilyen tűzoltási-, vagy műszaki mentési feladat teljesítésére.

VI.
Az országos rendőrfőkapitány arra vonatkozó tájékoztatását, miszerint a „Magyar Gárda Csendőrség” és a „Magyar Gárda Biztonsági Szolgálat” feliratú karszalagot viselő személyekkel szemben a karszalagok levetetésén kívül azért nem került sor intézkedésre, mert a félelemkeltő erődemonstrációnak a megállapított tényállásban emellett és az öt sajátosságnak általában egyszerre kell megvalósulnia ahhoz, hogy a feloszlatott társadalmi szervezetben történő részvétel szabálysértése megállapítható legyen, és ez nem állt fenn, elfogadtam.
Indokolt kiemelni, hogy az adott helyzetben a helyszín parancsnokának a közelben folyó, Gytv. hatálya alá tartozó rendezvények békés jellegének fenntartására is különös figyelemmel kellett lennie. Ennek során azt is mérlegelnie kellett, hogy az alkalmazott figyelmeztetésen túlmutató intézkedés a békés gyülekezéshez való jog biztosítása szempontjából kockázatot hordozhatott volna. Így akár a karszalagot viselő személyek tömeges igazoltatása is könnyen olyan mértékben változtathatta volna meg a rendezvényen a tömeg dinamikáját, amely előre nem lett volna megbecsülhető. Úgy vélem, hogy a rendezvényen résztvevő, az (Új) Magyar Gárda Mozgalommal kapcsolatban nem lévő személyek békés gyülekezési jogának biztosítása szempontjából megfelelő volt az intézkedés.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alapvető joggal összefüggő visszásságok orvoslása, jövőbeni megelőzése, valamint az országosan egységes jogalkalmazás érdekében
1./ az Obtv. 25. §-a alapján javaslom 
a./ az Országgyűlésnek, hogy 
i./ a polgárőrségről szóló 2006. évi LII. törvény pontosításával biztosítsa a polgárőrség tevékenysége feletti valóban hatékony törvényességi ellenőrzést;
ii./ a polgárőrségről szóló 2006. évi LII. törvény kiegészítésével állapítsa meg a polgárőrség és a rendőrség közötti együttműködés kereteit;
iii./ az önkéntes tűzoltó egyesületekről szóló 2008. évi XXXIII. törvény kiegészítésével határozza meg a tűzoltó egyesületek vállalkozás keretében végzett szakfeladat-ellátási megállapodás legfontosabb szabályait és feltételeit,
iv./ törvényben tiltsa meg a nem rendőri szervek rendőrséggel való kapcsolatára utaló – megtévesztésre alkalmas – jelzések használatát.
b./ az igazságügyi és rendészeti miniszternek, hogy 
i./ a Rendőrségnél rendszeresíthető kényszerítő eszközök típusairól és fajtáiról szóló 32/2009. (VIII. 19.) IRM rendelet mellékletének módosításával szüntesse meg azt a látszatot, hogy a kordon kényszerítő eszköz;
ii./ teremtse meg a rendőrség az egyenruházat-, illetve egyenruházat-elem, és ezek utánzata forgalmazásának, illetve használatának hatékony ellenőrzésének feltételeit.
2. az Obtv. 23-24. §-ai alapján felkérem a legfőbb ügyészt, hogy 
c./ vizsgálja meg, hogy a Budapesti és Agglomerációs Polgárőr Szervezetek Szövetségének, valamint a Zuglói Polgárőr és Önkéntes Tűzoltó Egyesület tevékenységét az egyesülési jogról szóló 1989. évi II. törvényben, valamint a polgárőrségről szóló 2006. évi LII. törvény rendelkezéseinek megfelelően végzi;
d./ vizsgálja meg, hogy egyenruházatuk, gépjárművük rendőri jellege megvalósított szabálysértést, vagy bűncselekményt;
3. az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy
a./ minden esetben határidőben és teljes körűen tegyen eleget az ombudsmani megkereséseknek;
b./ hívja fel az érintett állomány figyelmét arra, hogy minden alkalommal esetről-esetre végzett kockázat-elemzés alapján állapítsák meg az egyes rendezvények által hordozott biztonsági kockázat mértékét, és ez alapján határozzák meg a szükséges intézkedéseket;
c./ haladéktalanul intézkedjen valamennyi polgárőrséggel kötött megállapodás felülvizsgálata iránt, ennek fordítson különös figyelmet arra, hogy
i./ a rendőrség Alkotmányban meghatározott feladatait más szervezetnek nem adhatja át;
ii./ a polgárőrség semmilyen esetben ne keltse rendőri szerv látszatát.
d./ intézkedjen aziránt, hogy a polgárőrségeknek átadott technikai eszközök minden tekintetben nélkülözzék a rendőrségi szolgálati jelleget;
e./ intézkedjen aziránt, hogy kizárólag a rendőri karjelvények rendszeresítésére és viselésének módjáról szóló 14/2005. (IV. 14.) ORFK intézkedés előírásainak megfelelően kerülhessen sor rendőrségi karjelvények viselésére.

Budapest, 2009. december 2.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.