Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának 
Jelentése
az AJB-4883/2009. számú ügyben

Tárgy: speciális gyermekotthonok
Előadók: dr. Fogarassy Edit
dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindulása, előzményei
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 11. § (2) bek. alapján a gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos a maga sajátos eszközeivel segíti, ennek során a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő – tudomására jutott – visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. 
Törvényi kötelezettségem teljesítése során fokozott figyelemmel kísérem a családi gondoskodást nélkülöző, az állam speciális védelmére és ellátására szoruló – ezen belül is a bűncselekményt elkövető – gyermekek jogainak érvényesülését. 
Az elmúlt években több ombudsmani vizsgálat állapított meg az otthont nyújtó speciális ellátásban részesülő gyermekek alapvető jogaival összefüggő visszásságot:
1. Az OBH 2376/2002. számú összefoglaló jelentés a gyermekvédelmi gondoskodásba vett, otthont nyújtó gyermekintézményben élő gondozottak alkotmányos jogai érvényesülésének helyzetét feltáró átfogó vizsgálatban (OBH 550/1998.) tett ajánlások megvalósulásának utóvizsgálatáról (Pest Megyei Területi gyermekvédelmi Szakszolgálat Speciális Gyermekotthona, Nagykőrös; Budapest Főváros Önkormányzatának Zirzen Janka Gyermekotthona; Árpád Nevelőotthon, Szeged).
2. OBH 1685/2007. számú jelentés a Fejér Megyei Lakásotthon-hálózathoz tartozó mezőfalvai lakásotthon utóvizsgálatáról (alapvizsgálat – OBH 1651/2006.).
3. OBH 2145/2007. számú jelentés a Somogy Megyei Területi Gyermekvédelmi Központhoz tartozó kaposvári Zita Gyermekotthon utóvizsgálatáról (alapvizsgálat – OBH 4387/2005.).
4. OBH 1748/2008. számú jelentés a Bezerédj-Kastélyterápia Alapítvány fenntartásában működő szedresi speciális gyermekotthon vizsgálatáról.
Az egyedi vizsgálatok alapján felmerült annak a gyanúja, hogy a gyermeki jogok sérelme a gyermekvédelmi szakellátó rendszer hiányosságaira vezethető vissza, ezért 2008 februárjában – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bek. értelmében – hivatalból vizsgálatot indítottam (OBH 1563/2008.).
A vizsgálat keretében a szociális és munkaügyi minisztertől részletes tájékoztatást és adatszolgáltatást kértem a speciális szükségletű gyermekek – kiemelten a gyermekkorú bűnelkövetők – szakellátásáról.
2007-ben és 2008-ban – egy fiatalkorú sérelmére Tökölön, a Fiatalkorúak Bv. Intézetében elkövetett emberölés nyomán – átfogó vizsgálatot folytattam a szabadságvesztésre ítélt, illetve az előzetes letartóztatásban levő fiatalkorúak fogva tartási körülményeinek, alapvető jogai érvényesülésének feltárása érdekében. 
Az OBH 4841/2007. számú vizsgálat a fiatalkorúak bv. intézeteire (Tököl, Kecskemét, Pécs, Szirmabesenyő), valamint az előzetes letartóztatást is végrehajtó javítóintézetekre (Debrecen, Budapest – Szőlő utca és Rákospalota) terjedt ki. Számos súlyos visszásságot állapított meg a bv. intézetekben elhelyezett fiatalkorúak alkotmányos jogaival – az élethez és az emberi méltósághoz való joggal, valamint a gyermekek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való jogával – összefüggésben.
Munkatársaim a vizsgálat során, 2008 júliusában felkeresték a Szociális és Munkaügyi Minisztérium Rákospalotai Javítóintézetét is, ahol 2007 áprilisa óta speciális gyermekotthoni ellátást is biztosítanak lányok számára. A lányok valamennyien követtek már el súlyos erőszakos cselekményeket (néhányan drogokat is használtak, és/vagy prostituálódtak).
Mindezekre tekintettel szükségessé vált a vizsgálat szűkítése a Szociális és Munkaügyi Minisztérium (továbbiakban: SZMM) által, a legsúlyosabb problémákkal küzdő gyermekek számára fenntartott speciális gyermekotthonokban elhelyezett kiskorúak jogai érvényesülésének vizsgálatára.
Minisztériumi fenntartású speciális gyermekotthon Esztergomban (64 férőhely lányoknak), Rákospalotán (16 férőhely lányoknak), Kalocsán (52 férőhely fiúknak) és Zalaegerszegen (48 férőhely fiúknak) található. Munkatársaim – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 18. § (1) bekezdése alapján – Esztergomban, Kalocsán és Zalaegerszegen helyszíni vizsgálatot tartottak.

Érintett alkotmányos jogok
A jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye (Alkotmány 2. § /1/);
Az ifjúság oktatása, nevelése és érdekeinek a védelme (Alkotmány 16. §);
Élethez, emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § /1/ bek.); 
Személyes szabadsághoz való jog (Alkotmány 55. §);
A gyermek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való joga (Alkotmány 67. § /1/);
A diszkrimináció tilalma és az esélyegyenlőség elve (Alkotmány 70/A. §);
A lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog (Alkotmány 70/D. §)

Áttekintés, a megállapított tények, adatok
I. 2003. július 1-től léptek életbe a gyermekvédelmi törvényben a súlyos pszichés, vagy disszociális tüneteket mutató, illetőleg pszichoaktív szerekkel küzdő gyermekek speciális ellátására vonatkozó új szabályok. 
A gyermekvédelmi szakellátás keretében speciális, otthont nyújtó ellátást kell biztosítani az ideiglenes hatállyal elhelyezett, illetve az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett olyan gyermekek számára, akik
1. súlyos személyiségfejlődési zavarokkal küzdenek, ill. súlyos pszichotikus vagy neurotikus tüneteket mutatnak (súlyos pszichés tüneteket mutató gyermekek); 
2. súlyos beilleszkedési zavarokat vagy súlyos antiszociális magatartást tanúsító gyermekkorú elkövetők (súlyos disszociális tüneteket mutató gyermekek); 
3. alkohollal, droggal és egyéb pszichoaktív szerekkel küzdenek (pszichoaktív szerekkel küzdő gyermekek). 
Elhelyezésük speciális gyermekotthonban, speciális lakásotthonban, gyermekotthon speciális csoportjában, illetőleg speciális hivatásos nevelőszülőnél történhet. A gyermek gondozási helyét a megyei/fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság, valamint a törvényben meghatározott szakértő szakvéleményére figyelemmel – az illetékes gyámhivatal jelöli ki. A gyermekek helyzetét – a szakértői bizottság véleménye alapján – évente felül kell vizsgálni. A speciális gyermekotthonban vagy a gyermekotthon speciális csoportjában az ellátás időtartama csak kivételesen indokolt esetben haladhatja meg a két évet.
A speciális ellátás magában foglalja a gyermek korához, állapotához és szükségleteihez igazodó oktatását, szakképzését, foglalkoztatását, valamint az ápolását, szocializációját és reszocializációját, továbbá habilitációs és rehabilitációs kezelését is. 
Az otthont nyújtó - speciális - ellátás biztosítása a megyei, fővárosi önkormányzatok és a megyei jogú városi önkormányzatok feladata, ennek érdekében egyházi, civil, nonprofit szervezetek által fenntartott intézményekkel ellátási szerződést köthetnek, és az ellátást megoldhatják regionális szinten is. A miniszter gondoskodik az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett, súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató, illetve pszichoaktív szerekkel küzdő, valamint az akut orvosi ellátást nem igénylő szerzett immunhiányos tünetegyüttesben szenvedő gyermekek speciális ellátásáról, ha a gondozásuk máshol nem biztosítható, vagy külön elhelyezésük szükséges. 
A gyermeki jogok között szerepel, hogy a speciális gyermekotthonban vagy gyermekotthon speciális csoportjában elhelyezett gyermeket - helyzetére való tekintettel - fokozott védelemben kell részesíteni. A speciális gyermekotthonban elhelyezett gyermek egészségügyi ellátására, illetve a személyisége korrekciójához szükséges terápiára az állapotának megfelelően és a többi gyermek biztonságát védő módon; a jogait, személyes szabadságát korlátozó intézkedés alkalmazására pedig csak feltétlenül indokolt esetben, önmaga vagy mások veszélyeztetése esetén kerülhet sor. 
A gyermek személyes szabadságát a speciális gyermekotthon vezetője legfeljebb 48 óráig korlátozhatja, ha a gyermek saját vagy mások életét, egészségét közvetlenül veszélyeztető magatartást tanúsít. A korlátozás során a gyermek a speciális gyermekotthon területét nem hagyhatja el, illetve köteles a kijelölt helyiségekben tartózkodni. 
A gyámhivatal ezt követően – a gyermekotthon vezetőjének kezdeményezésére – legfeljebb két hónapra rendelheti el a gyermek nevelési felügyeletét, ha a gyermek magatartása saját vagy mások életére, testi épségére komoly veszélyt jelenthet, ill. közvetlen és súlyos veszélyt jelent. A gyámhivatal elrendelheti, hogy a gyermek a speciális gyermekotthon meghatározott helyiségeiben tartózkodjék, hozzátartozóival a kapcsolattartását csak korlátozott módon gyakorolhatja, a gyám egyetértésével gyógykezelésnek vesse alá magát. A gyámhivatal öt munkanapon belül dönt, a határozata csak a bíróság előtt támadható meg. 
A speciális gyermekotthonban legfeljebb 40 gyermek – egy csoportban legfeljebb 8, egy hálószobában legfeljebb 4 gyermek – helyezhető el. A gyermekeket problématípusonként (súlyos pszichés, vagy súlyos disszociális tüneteket mutató, illetve pszichoaktív szerekkel küzdő) elkülönítetten kell elhelyezni. 
A Szociális és Munkaügyi Minisztérium országos illetékességgel speciális gyermekotthonokat működtet. A minisztérium gyermekotthona - az országos gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleménye és a gyámhivatal döntése alapján, legfeljebb két évig - azoknak a 12. (kivételesen indokolt esetben 10.) életévét betöltött gyermekeknek biztosít speciális ellátást, akik súlyos neurotikus, illetve pszichotikus állapotuk, vagy súlyos erőszakos cselekmények elkövetése, vagy pszichoaktív szerek rendszeres használata, vagy szerzett immunhiányos tünetegyüttesben való megbetegedésük miatt különleges szakértelmet igénylő terápiára szorulnak. A gyermekotthon az üres férőhelyeiről folyamatosan tájékoztatja az országos szakértői bizottságot, és várólistát vezet azokról a gyermekekről, akiknek az elhelyezésére a bizottság javaslatot tett. 
	II. A szociális és munkaügyi miniszter – OSAP statisztikák, az SZMM Gyermek- és Ifjúságvédelmi Főosztálya (főosztály) által 2006 nyarán és 2008 januárjában saját hatáskörben folytatott vizsgálatok adatai, valamint a szociális és gyámhivatalok, illetve a megyei gyermekvédelmi szakértői bizottságok adatszolgáltatása, továbbá az Országos Gyermekvédelmi Szakértői Bizottság és az SZMM által fenntartott speciális gyermekotthonok beszámolói alapján – 2008 májusában az alábbiakról tájékoztatott:
2008. március 1-jén speciális ellátást 510 férőhelyen biztosítottak az országban, nagyrészt speciális gyermekotthonban (326), illetve gyermekotthon speciális csoportjában (128), kisebb részt speciális lakásotthonban (56). A megyei/fővárosi önkormányzatok 296 helyet tartottak fenn (112-t speciális gyermekotthonban, 56-ot speciális lakásotthonban, 128-at speciális csoportban), a városi önkormányzatok, az egyházak, illetve a civil szervezetek 16-16-ot (3 speciális gyermekotthonban), a minisztérium pedig 166-ot (speciális gyermekotthonban). 
Egyes megyei önkormányzatok (Baranya, Heves, Tolna, Veszprém) csak ellátási szerződés keretében biztosítottak néhány (6-2) speciális férőhelyet, Fejér megyében pedig a speciális ellátást igénylő gyermekek elhelyezése és nevelése integráltan történik. 
Az illetékes szociális és gyámhivataloktól telefonon kapott tájékoztatás szerint a Fejér Megyei Önkormányzat jelenleg egy speciális helyet tart fenn a Szedresi Speciális Gyermekotthonban, a Veszprém Megyei Önkormányzat korábbi ellátási szerződése a Szegedi Gyermekotthonnal megszűnt.
Speciális nevelőszülőnél való gondozás – a feladatellátásra kiképzett nevelőszülők hiányában – sehol sem biztosított. 
Statisztikai adatok szerint 2005. december 31-én 585 speciális szükségletű gyermek volt az országban, 2006 decemberében 717, 2007 decemberében pedig 661 gyermek. 
A főosztály 2008. januári felmérése szerint 2007. december 31-én 397 speciális szükségletű gyermek élt speciális férőhelyen (60 %): elsősorban speciális gyermekotthonokban (267 fő – 40,4 %), illetve gyermekotthon speciális csoportjában (99 fő – 14,9 %) és speciális lakásotthonban (31 gyermek – 4,7 %). A gyerekek több mint harmada - 243 gyermek - integrált nevelésben részesült gyermekotthonban (184 fő – 27,8 %), vagy hagyományos nevelőszülőnél (59 fő – 8,9 %). 20 gyermek javítóintézetben volt elhelyezve, egy pedig más szociális intézményben.
Az integrált, illetve a hagyományos nevelőszülői nevelés elrendelésének okáról csak az egyes szakértői vélemények ismeretében lehetne meggyőződni (javasolták-e az integrált elhelyezést, vagy az – férőhely hiányában – csak kényszermegoldás).  
A létszám és férőhelyadatok összevetése alapján megállapítható, hogy nem áll rendelkezésre elegendő speciális férőhely, és teljesen hiányzik a speciális nevelőszülői ellátás. A Szociális és Munkaügyi Intézet ugyanis csak 2006 októberében akkreditáltatta az első – a Gyvt. 54. § (4) bekezdésének megfelelő – speciális nevelőszülői továbbképzést. A képzés 98 ezer Ft-os költségét (+ utazási költség) azonban sem az intézményeket működtetők, sem a nevelőszülők nem tudták vállalni, ezért az SZMM anyagi támogatásával csak 2007 decemberében sikerült egy 25 fős csoportot indítani. 
A minisztérium 2006. június 30-i adatai szerint a speciális szükségletű gyermekeknél (697 fő) a vezető tünet a súlyos disszocialitás volt (377 – 54 %), de a súlyos pszichés tünet is nagy arányban volt jelen (278 – 40 %); pszichoaktív szerekkel 42 gyermek küzdött (6 %). A disszociális tünetcsoportba sorolt gyermekeknél azonban többször jelen van a drogérintettség is. A tünetek halmozódása gyakran előfordul; két vagy több tünet együttes fennállása diagnosztizálható 204 gyermeknél (29 %).
A gyermekkorú elkövetők számáról, elhelyezéséről kért tájékoztatásommal kapcsolatban a miniszter nem tudott adatot szolgáltatni, mert a „gyermekkorúakra” vonatkozó adatgyűjtést – jogszabályi előírás hiányában – sem az otthont nyújtó ellátást biztosító intézmények, sem a területi gyermekvédelmi szakszolgálatok nem végeznek. A tárca ezt a hiányosságot már korábban észlelte, és megkezdődtek a megyei gyermekvédelmi szakértői bizottságok tevékenységét mutató tábláknak az OSAP statisztikába való beépítésére vonatkozó szakmai egyeztetések. 
A minisztériumi fenntartású speciális gyermekotthonokban – OSAP statisztikák és a gyermekotthonok adatai szerint – 2005. december 31-én három intézetben, 152 férőhelyen 136 ellátott gyermeket (25 súlyos pszichés, 108 súlyos disszociális tüneteket mutató és 3 pszichoaktív szerekkel küzdő); 2006 decemberében szintén 152 férőhelyen 146 gyermeket (29 súlyos pszichés, 113 súlyos disszociális tüneteket mutató és 4 pszichoaktív szerekkel küzdő) neveltek. 2007 decemberében már négy intézetben, 166 férőhelyen 151 gyermek (36 súlyos pszichés, 112 súlyos disszociális tüneteket mutató és 3 pszichoaktív szerekkel küzdő) ellátását biztosították.
Az Országos Gyermekvédelmi Szakértői Bizottság a megyei/fővárosi szakértői bizottságoknak a gyermekek minisztériumi gyermekotthonba helyezésére vonatkozó javaslatait többségében elfogadta: 2005-ben a 122 felterjesztésből 70-et, 2006-ban a 112-ből 64-et, 2007-ben pedig a 128-ból 77-et támogatott. 
A minisztériumi fenntartású gyermekotthonok várólistáján 2008. március 1-én - férőhely hiányában - 13 súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató gyermek (9 lány) szerepelt; a várakozási idő 10 naptól 4 hónapig terjedt. Az ellátási szükségletre tekintettel a tárca 8 fős – súlyos disszociális – férőhelybővítést kezdeményezett a Rákospalotai Javítóintézet speciális gyermekotthonában. A működési engedély 2008. március 16-án emelkedett jogerőre. 
Az országban működő 14 speciális gyermekotthon közül 12 rendelkezik kötelezően kialakítandó biztonsági elkülönítővel, két intézmény - anyagi okokra hivatkozva - nem alakította ki. Személyes szabadság korlátozására – 12 speciális gyermekotthontól származó információk szerint – 24 esetben, kizárólag a minisztérium fenntartásában lévő gyermekotthonokban került sor a gyermek ön és közveszélyes magatartása miatt (Zalaegerszegen 15, Esztergomban 8, Rákospalotán 1 esetben).
A gyámhivatalok 2005 júliusa óta 15 esetben rendeletek el nevelési felügyeletet, egy kivétellel minden alkalommal a minisztérium gyermekotthonaiban elhelyezett kiskorúaknál (Rákospalotán 8, Zalaegerszegen és Esztergomban 3-3 esetben). Négy gyermeknél már a gyermekotthonba kerüléssel egyidejűleg, a szakértői bizottság javaslatára elrendelte a gyámhivatal a nevelési felügyeletet, tíz esetben arra a gyermek nevelési folyamatban való megtartása - szökés megakadályozása - miatt volt szükség. Egy esetben a gyermek védelme - felnőtt korú elkövetőktől való távoltartás - indokolta az elrendelését. A nevelési felügyeletre vonatkozó javaslatokat a gyámhivatalok minden esetben jóváhagyták. 
A minisztérium az elmúlt években folyamatosan – nyílt és meghívásos pályázatok keretében – támogatta a speciális szükségletű gyermekek adekvát elhelyezési feltételeinek kialakítását. A jelenleg működő – önkormányzat vagy más szerv(ezet) által fenntartott – speciális ellátást nyújtó intézmények döntő többsége minisztériumi pályázati támogatás mellett jött létre. 
2006 végén nyílt pályázatot hirdettek a speciális gyermekotthonok működési költségeinek támogatására, amelyen 6 gyermekotthon 17 782 000 Ft összegű támogatásban részesült. Bővítették a tárca által fenntartott speciális gyermekotthonok férőhelyszámát, valamint 3 millió Ft-tal támogatták 25 leendő speciális nevelőszülő továbbképzésének költségét.
Az otthont nyújtó ellátást biztosító intézmények működési engedélyeinek vizsgálata kapcsán készült felmérés rámutatott, hogy az ellátórendszerből nagy létszámban hiányoznak a pszichológusok, a fejlesztő és a gyógypedagógusok. Ennek oka egyrészt a státuszhiány, másrészt, hogy e szakemberek számára kevésbé vonzó a gyermekvédelem.
A szakellátásban jelentkező pszichológushiány ellensúlyozása érdekében a tárca kezdeményezésére 2005-ben pszichológusképzés indult a szakellátási intézményekben már dolgozó munkatársak részvételével. 2009-ben várhatóan 50 fő fejezi be a tanulmányait.
A speciális szükségletű gyermekek ellátását jelentősen nehezíti az a tény is, hogy az országban a gyermek- és ifjúságpszichiátriai ellátás rendkívül hiányos. Mind a családjukban élő, mind a szakellátásba bekerült 12-18 éves gyermekek pszichiátriai ellátása az ország legnagyobb részén megoldatlan. A főosztály 2006. júniusi vizsgálatának adatai szerint a pszichiátriai tünetekkel rendelkező vagy drogabúzussal érintett gyermekek közül 84-en nem részesültek adekvát speciális ellátásban. Az országos szakértői bizottság által évente megvizsgált gyermekeknek kb. 10%-a igényelne ambuláns kezelést, 5%-a pedig egészségügyi elhelyezést a fennálló pszichiátriai betegségük miatt.

A helyszíni vizsgálatok tapasztalatai
I. Az SZMM Rákospalotai Intézete és Speciális Gyermekotthona (korábban Rákospalotai Javítóintézet) 1890 óta működik az eredeti helyén, szép, parkos területen, műemlék épületben. Az intézetben a kezdetektől bűncselekményt elkövető, illetve „züllésnek indult” lányokat neveltek, bírói döntés vagy szülői kérés alapján. 
Az intézet – 2008 júliusában módosított alapító okirata szerint – állami feladatként biztosítja a bíróság által javítóintézeti nevelésre utalt, valamint előzetes letartóztatásba helyezett lányok ellátását (32, illetve 22 férőhelyen). 2007 áprilisa óta speciális gyermekotthoni ellátást is biztosít a 10. évüket betöltött, súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató, illetve pszichoaktív szerekkel küzdő, átmeneti vagy tartós nevelésbe vett lányok számára (eredetileg 8, 2008 májusától 16 férőhelyen). Az intézetben nagykorúvá vált fiatal felnőttek részére 8 férőhelyen utógondozást biztosít. Az intézet – kiegészítő tevékenységként – gondoskodik a lányok általános és szakiskolai oktatásáról. 
A vizsgálat idején, 2008 júliusában 15 gyermek elhelyezését biztosították, minden beutalt 14 év feletti volt (egy krízishelyet tartottak fenn). A 2009. októberi létszám szintén 15 fő, de a hónap végén várták még egy lány érkezését. Ketten szökésben vannak, az ő helyüket fenntartják. Két 8 fős nevelési csoport működik, a hálószobák két személyesek.
A 80-as évek vége óta működő, jól felszerelt anyaotthon létszámát a speciális gyermekotthon kialakításakor fokozatosan csökkentették; a gyermekotthonban elhelyezett lányok közül két kismama volt eddig, de ők nem maradtak az intézetben a szülés után.
A dolgozói létszám az egész intézetben 84 fő, két pszichológust és két ápolót, valamint szerződéses pszichiátert, bel- és nőgyógyászt is foglalkoztatnak (kéthetente, hetente kétszer, ill. havonta rendelnek). A gyermekotthonban a csoportokra két nevelő, illetve gyermekfelügyelő és egy asszisztens jut, valamint fejlesztő pedagógust is alkalmaznak. Az egyik gyermekfelügyelő a tanév kezdetekor távozott, az ő helyét szeretnék betölteni.
Az egészségügyi részlegen orvosi rendelő és 3 két ágyas betegszoba található. Az intézetnek saját konyhája van, továbbá kultúrterem, tornaterem és sportpálya is rendelkezésre áll. A kápolnában havonta egyszer ökumenikus istentiszteletet tartanak.
Az oktatást és a foglalkozásokat elkülönítetten szervezik meg a javítóintézetben és a gyermekotthonban tartózkodók számára. Az egyik épületben külön iskolarészt alakítottak ki a speciális szükségletű gyermekeknek, tantermekkel, vizesblokkal, konyhával. A gyermekek nagy része általános iskolába jár, tavaly 3-4 lány folytatott a városban középiskolai tanulmányokat (jelenleg egy lány jár középiskolába a gyermekotthonból). A lányok a tanműhelyekben és a kertészetben is dolgoznak, a babaszobában pedig csecsemőgondozást tanulnak. Különböző programokat, színházat, kirándulást, más intézetekkel együtt versenyeket szerveznek számukra. 
A gyermekjogi képviselő rendszeresen, havonta minimum kétszer keresi fel a gyerekeket. Jelenleg három lány áll pártfogó felügyelet alatt, ők kijárnak a pártfogóhoz. A hivatásos gyámok rendszeres látogatása kevésbé jellemző, a vidékiek félévente-évente keresik fel a gyermekeket. A családtagok sem látogatják a gyerekeket, inkább a lányokat engedik haza családlátogatásra. 
A biztonsági elkülönítést szükség esetén az ún. krízisszobában hajtják végre, egy-két óra időtartamban. A nevelési felügyelet céljára külön két ágyas szobát, WC-t és fürdőszobát alakítottak ki, eleinte gyakran használták, a szökéseket követően, de az utóbbi időben már nem alkalmazzák („a gyerekek se veszik komolyan”). 
A házirend tartalmazza a csoport helyiségeinek, berendezéseinek és azok használatának leírását, az ellátás (ruházat, étkezés, tisztaságszer, zsebpénz) szabályait, a napi és a hetirendet. A dohányzást és a viselkedéskultúrát, a véleménynyilvánítás és panasztétel fórumait, a cselekedetek és a károkozás következményeit, az egészségügyi ellátást, a kapcsolattartás szabályait (levelezés, telefonálás, kimenő, eltávozás, szabadság, látogatás), a szökés következményeit, a biztonsági elkülönítés és a nevelési felügyelet szabályait, valamint bizonyos tárgyak tartását tiltó rendelkezéseket.
Telefonhívást esténként másfél órában fogadhatnak, kimenő hívást a saját mobiltelefonjukról kezdeményezhetnek a gyerekek. Látogató fogadására elsősorban vasárnap délután van lehetőség. A jutalmazásnak és a büntetésnek külön szabályzata van („zseton értékelési rendszer”). 2009 májusában kidolgozták a fokozatos nevelési rendszert, ami egy befogadó és négy fejlődési szintből (kezdő, haladó, önálló, visszalépő) áll. A javítóintézet és a speciális gyermekotthon szakmai programja 2006 szeptemberében készült.
Problémát jelent, hogy a speciális gyermekotthonba utaltak – a javítóintézetben elhelyezettekkel szemben – általában „ellenségnek” tekintik az intézetet, jellemző náluk a harag, bizalmatlanság, és gyakori a szökés. Egyes lányok – némi zsebpénz-kiegészítés fejében – könnyen a prostitúció áldozatává válnak, ezt nagyon nehéz megakadályozni. A legkomolyabb gondot a pszichés problémák, illetve drogelvonási tünetek kezelése jelenti, a gyermekpszichiátriák ugyanis nem fogadják a nehezen kezelhető gyermekeket.

II. 2009. június 18-án az SZMM Esztergomi Gyermekotthonát keresték fel a munkatársaim. Az esztergomi nevelőintézetet 1952-ben a Földművelésügyi Minisztérium alapította a bíróságok által javító-nevelésre utasított 14-18 éves fiatalkorú – jórészt enyhe fokban értelmi fogyatékos – lányok számára. 1973-tól az intézmény a régi kastély épületből a speciális feladatnak megfelelőbb, korszerűbb épületegyüttesbe – jelenlegi helyére – költözött át. Az intézmény férőhelyszáma 160 fő volt (20 fő/csoport). A bíróságok által javítóintézeti nevelésre ítélt fiatalok mellett államigazgatási úton beutalt, deviáns magatartású, állami gondozott lányokat is fogadott az intézet, így egyedülállóként az országban kettős profillal működött. 1984-ben a javítóintézeti nevelésre utalt lányok átkerültek a Rákospalotai Nevelőintézetbe, azóta csak állami gondoskodásban (gyermekvédelmi szakellátásban) élő, deviáns viselkedésű kiskorúak elhelyezését biztosították. 1991-től az intézmény elnevezése különleges gyermekotthonná változott, feladata a súlyos beilleszkedési és magatartási zavarokkal küzdő 10-18 éves korú intézeti (átmeneti) és állami (tartós) nevelt lányok korrekciós személyiségfejlesztése, oktatása, képzése lett (96 férőhelyen). A gyermekvédelmi törvény 1997-es hatályba lépését követően az intézmény elnevezése speciális gyermekotthon, a férőhelyszáma 80 fő lett.
A 2006-os alapító okirat szerint az intézmény 64 férőhelyen biztosítja a 10. évüket betöltött, súlyos beilleszkedési, magatartási vagy tanulási zavarokkal küzdő, átmeneti vagy tartós nevelt lányok ellátását, valamint – alaptevékenységként – általános, illetve szakiskolai oktatását. Ezen a férőhelyszámon belül a nagykorúvá vált, korábban a gyermekotthonban elhelyezett fiatal felnőttek részére utógondozói ellátást is biztosít. A részletes szakmai program, valamint a 2008-as szakmai beszámoló megtalálható az intézet honlapján. Az intézet működési engedélye határozott időre szól (2012. december 31-ig).
A tanév végén, június 11-én 61 (12 és 18 év közötti) gyerek tartózkodott az otthonban, ebből 19-et végleg elbocsátottak, nyolcan a családjukhoz kerültek vissza. A vizsgálat idején a nyári szünet miatt többen a családjuknál vagy más gyermekvédelmi intézményben tartózkodtak. Az intézetben – az elektromos hálózatra is kiterjedő – felújítási munkák folytak. 
A legfiatalabb gyermek 11 éves, sürgősséggel utalták be, krízishelyzet – öngyilkossági szándék – miatt. A várólista 16 fős, de előfordul, hogy nem nyilvánítják speciális ellátásra jogosultnak a gyermeket, ha úgysincs hely. A gyermekek általában két évet tartózkodnak az intézetben, de tanév közben senkit nem küldenek el. Nagy törést jelent a számukra, amikor kikerülnek, az új gondozási hely szakembereinek jobban le kellene kötniük őket.
Az intézetben nyolc 8 fős csoport működik, két (szociál)pedagógussal, két gyermekfelügyelővel és egy asszisztenssel. A gyermekfelügyelők idén megszerezték a szükséges képesítést. Az elhelyezett gyermekek 15-20 %-a enyhe fokban értelmi fogyatékos, de az otthonban nem tudnak fejlesztő gyógypedagógust alkalmazni, mert nem kapnak státuszt, noha a 15/1998. (IV. 30.) NM rendelet (továbbiakban: NM rendelet) kötelezővé teszi. A rendelet szerint 40 fő felett két szakmai egységet kellene létrehozni, két szakmai vezetővel az élén, de a gyakorlatban ez nem valósul meg. Az igazgató munkáját három helyettes segíti, januártól két pszichológust foglalkoztatnak az otthonban. 
Az iskolában 9 pedagógus (ebből két gyógypedagógus) dolgozik, hetente 18 órában tartanak differenciált egyéni fejlesztő foglalkoztatást. A szakiskolában 10-12 fő tanul, a többiek általános iskolai oktatásban vesznek részt (jellemző a 2-3 év lemaradás). A szakiskolába járók a tankonyhában és az intézethez tartozó kertészetben sajátítanak el szakismereteket. 
2008-ban 11 sajátos nevelési igényű tanulót oktattak (1 középsúlyos, 5 enyhe fokban értelmi fogyatékossággal élő, 3 részképesség zavarok miatt egyéb fogyatékossággal élő, 1 látásfogyatékos, 1 látás- és hallásfogyatékos). Túlkorosság a gyermekek többségénél előfordul (általában 1-2 év).
A növendékek általános jellemzője, hogy környezethez való alkalmazkodásukban sérültek, antiszociális magatartásuk miatt kriminálisan veszélyeztetettek. A gyermekek rendszerint olyan súlyosan leromlott állapotban kerülnek be az intézetbe, hogy nem lehet egyetlen vezető tünet mentén megvalósítani a korrekciót. A szakvélemények nem is tartalmazzák a jogszabályban foglalt tünetcsoportok megjelölését. 
A legkomolyabb problémát a pszichés zavarokat mutató gyermekek kezelése jelenti. Speciális pszichoterápia – szakvélemények alapján – a gyermekek jelentős részénél szükséges lenne (2008-ban 46 gyereknél). Egy szerződéses (felnőtt)pszichiátert alkalmaznak megbízással (hetente egyszer megy az intézetbe). Súlyosabb esetekben az Esztergomi Kórházba szállítják az érintett gyermekeket, ott azonban csak felnőtt pszichiátria van, ahol különösen indokolt esetben akut ellátást biztosítanak, terápiát nem. Tatabányán az idősebb, 16 év feletti gyerekeket fogadják a gyermekosztályon. A fiatalabb, kórházi ellátásra szoruló gyermekeknek nagyon nehéz helyet találni, Pesten a gyermekpszichiátriák nem fogadják őket.
Ön és/vagy közveszélyeztető magatartás esetén a biztonsági elkülönítőt használják (maximum 24 óráig), majd egy egyszemélyes helyiséget, ezáltal fokozatosan helyezik vissza a gyermeket a közösségbe. Nevelési felügyeletet tavaly két esetben rendeltek el (a gyermekek már az elrendelő határozattal érkeztek), idén egyszer sem alkalmazták. Külön szoba nincs kijelölve, a gyermek az intézetet nem hagyhatja el. Az igazgató szerint befogadáskor minden gyermek esetében szükség lenne 30 napra elrendelni (két hetes felülvizsgálattal). 
A gyermekek az egész ország területéről érkeznek Esztergomba, autóval szállítják őket családlátogatásra, illetve tárgyalásra, kihallgatásra. Két családgondozó van az intézetben, aki kíséri őket, évente egyszer-kétszer tudják elvinni a gyermekeket a családjukhoz. A hozzátartozók rendszerint látogatják a lányokat, a családtagok számára szükség esetén szállást is tudnak biztosítani a vendégszobákban, valamint meg tudják oldani a más intézetben elhelyezett testvérek fogadását. A fiúbaráti kapcsolatok közül csak a régi, tartós, ellenőrzött kapcsolatokat engedik fenntartani, az esetleges újakat nem. Előfordul, hogy a gyerekek nem jönnek vissza a szabadságról vagy az egyéni kimenőről, ilyenkor elrendelik a körözésüket (évente 10-15 %, idén eddig 9 gyerek esetében). Jelenleg ketten vannak szökésben, az egyik lány közel egy éve.
Az egészségügyi részlegen három ápoló és egy szerződéses gyermekorvos (hetente egyszer) látja el a gyerekeket, nőgyógyászati, fogászati szűrést végeznek; két esetben Hepatitis C fertőzöttséget is kiszűrtek. A drogot próbált gyermekeknél 2-3 esetben súlyos elvonási tünetek is jelentkeztek, őket gyógyszeres terápiával kezelték. A gyermekek nagyon rossz egészségi állapotban érkeznek, leginkább nőgyógyászati, bőrgyógyászati és fogászati problémákkal küzdenek, ellátásuk komoly gondot jelent.
Egyéni terápia keretében úszást, lovaglást és táncot tanítanak a lányoknak, szocioterápiás foglalkozásként pedig a családok átmeneti otthonában kisgyerekekkel foglalkoznak, megtapasztalva, hogy másoknak is vannak, adott esetben súlyosabb problémáik. Felvették a kapcsolatot a fogyatékossággal élő gyermekeket oktató iskolával is, ahol a gyerekek önkéntes segítőként tevékenykednének. Néhány lány egy kutyamenhelyen is végzett önkéntes munkát. 
Szabadidős programként különböző szakköröket, tematikus heteket is szerveznek. A kalocsai és a rákospalotai intézettel jól működik a kapcsolat, az aszódiakkal közösen vers- és prózamondó versenyeket tartanak. Esztergomban rendezik meg minden év áprilisában a Vadvirág fesztivált, ahol táncos és zenés produkciókat lehet előadni. Az előző években többször is előfordult, hogy a Balatonon vagy külföldön (Svédországban, Németországban, Szlovákiában) nyaraltatták a gyerekeket, idén egynapos kirándulásokat, városnézést, strandolást terveznek. 
Az otthonban két szinten négy-négy csoport van elhelyezve, a hálószobák négy személyesek. A sportudvaron ping-pong asztal, kosár- és kézilabdapálya is található, valamint egy pikniksarok, ahol pl. bográcsban főzhetnek. Sportolásra a tágas tornateremben, valamint a 2008-ban kialakított mozgásterápiás szobában is lehetőség van. Napi ötszöri étkezést biztosítanak, az uzsonnát és a vacsorát az egyes csoportok maguknak készítik el a tankonyhákban. 
Az iskolában informatikai szoba (12 számítógéppel), nagy tornaterem, konditerem és könyvtár található. Egy babaszobát is kialakítottak, ahol a csecsemők gondozásával kapcsolatos alapvető ismereteket sajátíthatják el a lányok. A kertben üvegház is található, egy kertészt és egy kerti munkást alkalmaznak. 
A vallásoktatást egy püspök és négy apáca tartja az intézetben, a lányok 50%-a részt vesz a foglakozásokon. A Vöröskereszt és az ÁNTSZ mellett egy drogprevenciós alapítvány is bejár az intézetbe előadásokat tartani. A várossal (önkormányzattal) is jó kapcsolatot tart fenn az intézet.  Tavasszal az SZMM finanszírozásában konfliktuskezelő AVP-tréninget tartottak 12 gyermek és 30 felnőtt számára. Az igazgató nagyon hasznosnak tartotta, és reméli, hogy ősszel tudják folytatni, ennek érdekében pályázatot nyújtottak be.
A lányok kriminalitására főként a rablás, lopás, csoportos garázdaság, tiltott kéjelgés jellemző. 11-en állnak pártfogó felügyelet alatt, a pártfogó havonta 2-3 alkalommal jön, de nincs kellő hatással a gyerekekre. A gyermekjogi képviselő havonta egyszer keresi fel az intézetet, a hivatásos gyámok rendszeresen jönnek. 
A házirend közérthetően, de kellő részletességgel, áttekinthetően, szépen megfogalmazva tartalmazza a gyermekotthon alapvető szabályait, a gyermekek jogait és kötelességeit. Külön ki kell emelni a „Kihez fordulhatsz különböző gondjaiddal?” című részt, ahol felsorolják mindazokat a szerveket, személyeket, akik a gyermekek problémáinak megoldásához segítséget nyújthatnak. 
Telefonálásra szombaton délután és vasárnap egész nap, valamint hét közben két nap este, két órán át van lehetőség. Saját mobiltelefont vagy az intézeti telefont (kártyával) használhatják. A látogatók fogadására hétvégén kerülhet sor. 
A gyermekek fejlődését a Pedagógiai Tanács havonta értékeli, ez alapján szocializációs fokozatot és ennek megfelelő kedvezményeket kapnak. A házirend és – részletesen – a szakmai program tartalmazza a fokozatos rendszer leírását.

III. 2009. július 8-án az SZMM Kalocsai Gyermekotthonát látogatták meg munkatársaim. Az otthon egy hajdani jezsuita nevelési intézményben, műemlék jellegű épületben, a város központjában található. 1951-től 1965-ig fiúk számára volt javítóintézet, ezután állami nevelt gyermekek fiúnevelő intézete lett. A hetvenes években 300 férőhelyesre bővült az intézmény, de a gyermeklétszám sokszor ezt is meghaladta. 
1997-ben – a gyermekvédelmi törvény hatályba lépésével – 8 fős, egymástól elkülönített lakásotthonokat alakítottak ki. A városban található az intézet sporttelepe, futballpályákkal, salakos kézilabda pályákkal, teniszpályával, futópályával és öltözőkkel. Ennek közelében van egy gyakorlókert is, melynek egy részén saját felhasználásra zöldségtermeléssel foglalkoznak. 2000-ben új kazánházzal, 2001-ben három új lakásotthonnal és egy teljesen felújított gázüzemű központi konyhával javultak az otthon működési feltételei.
Az intézet honlapján található leírás szerint olyan gyermekek kerülnek az intézetbe, akik rendkívül elmaradott szocio-kulturális körülmények között éltek, elhanyagoló nevelésben, súlyosan veszélyeztető bánásmódban részesültek. Vannak olyanok is, akik folyamatosan pszichiátriai kezelésre szorulnak, és akiknek kezdődő, vagy már rögzült káros szenvedélyeik alakultak ki.
Problémát jelent, hogy a növendékek az ország távoli részeiből érkeznek, és a hozzátartozóikkal alig tudnak kapcsolatot tartani. A családoknak sokszor a napi élelem megvásárlása is gondot okoz, az utazás költségét nem tudják fedezni, még segélyért sem képesek folyamodni. A hivatásos gyámok esetében a rendkívül nagy távolságok és a túlterheltség eleve lehetetlenné teszik az érdemi törődést. Ügyintézésük néhány esetben katasztrofális.
Ugyancsak gond, hogy a nevelt gyermekek fele már kapcsolatba került a bűnözéssel, és az intézet nincs felkészítve a bűnöző gyermekekkel való speciális foglalkozásra. További komoly problémát jelentenek a gyakori szökések. (2008-ban 27 gyermek 47 alkalommal távozott engedély nélkül az intézetből.)
Az intézet 2008 júliusi alapító okirata szerint 52 férőhelyen, súlyos beilleszkedési, magatartási vagy tanulási zavarokkal küzdő fiúk számára speciális gyermekotthoni ellátást, ezen belül 4 férőhelyen – korábban a gyermekotthonban elhelyezett fiatal felnőttek részére – utógondozást, valamint – alaptevékenységként – általános iskolai oktatást biztosít. Az utógondozást nagyon ritkán veszik igénybe a fiúk. Az intézetnek határozott időre szóló működési engedélye van (2012. december 31-ig).
A vizsgálat idején az intézetbe beutalt gyermekek létszáma 48 fő volt (hat 8 fős csoport), a nyári szünet miatt azonban csak két – súlyos pszichés és disszociális – nevelési csoport működött. A súlyos pszichés tüneteket mutató gyermekeket két csoportban, a disszociális tüneteket mutatókat három csoportban, a disszociális tüneteket mutató és pszichoaktív szerekkel élőket egy csoportban nevelik. Hat gyermeknél a súlyos pszichés és a disszociális tünetek együttesen vannak jelen, három fiúnál mindhárom tünetcsoport megtalálható. Négyen vannak szökésben, ketten tartósan. A várólista 6 fős.
A gyermekek nagy többsége már évek óta gyermekvédelmi gondoskodásban él, elenyésző azoknak a száma, akik közvetlenül a családból kerülnek az intézménybe. Gyakran előfordul, hogy 16 évesen nem tudnak írni-olvasni, a speciális ellátás megkezdése elkésett. Sokan küzdenek súlyos pszichés-neurotikus problémákkal, az ő elhelyezésük később, más intézményekben rendszerint komoly nehézségekbe ütközik. Problémát jelent, hogy Kalocsán csak felnőtt-pszichiátria található, Szegeden fekvőbeteg, Baján pedig ambuláns gyermekpszichiátriai szakrendelés van, de Szegeden nem szívesen fogadták a gyerekeket. Ezen a téren időközben pozitív változás történt, és Szegeden is ellátják a gyermekeket.
Az intézetben két pszichológus, két családgondozó és két ápolónő, valamint három fejlesztő gyógypedagógus dolgozik, a személyi és tárgyi feltételek megfelelőek. Egy (felnőtt) pszichiátert és egy belgyógyász szakorvost megbízási szerződéssel foglalkoztatnak, ők hetente kétszer rendelnek. Az egyik pszichológus idén önismereti, stressz-oldó tréninget tartott, novembertől pedig külső szakemberek AVP tréninget tartanak.
Az általános iskolai oktatást az intézet belső iskolájában biztosítják, ketten járnak a városba, középiskolába. A gyermekek legkevesebb hároméves lemaradással érkeznek. Szobafestő-mázoló képzést is tartottak, ősztől pedig kertészeti csoportot indítanak. Nyáron sok szabadidős programot (kirándulást, úszást, kreatív foglalkozásokat, lovaglást) szerveznek. Az iskolában nyelvi labor (10 gép) és informatikai szoba működik (16 számítógéppel). A tanév során különböző szakköröket tartottak a gyerekeknek (barkács, üvegfestés, rajz, zene, tömegsport). Kosárpálya, konditerem, tornaterem, valamint fotólabor, zeneterem és könyvtár is található az intézetben. A földszinten egy teakonyhát (klubszobát) alakítottak ki a gyerekek segítségével. Szüreti fesztivált tartanak minden év őszén.
A kápolnában egy katolikus pap tart foglalkozásokat, misére pedig kijárnak a városba. A pszichológusok egy külön részlegben foglalkoznak a gyerekekkel, az egyéni, ill. csoportos terápia mellett mentálhigiénés, drogprevenciós, kreatív foglalkozásokat, időnként filmklubot tartanak. 
A nevelési felügyeletet csak ritkán, évente egyszer-kétszer alkalmazzák. A két biztonsági elkülönítőt, valamint az egészségügyi részlegen található két betegszobát is ritkán használják. (2008-ban egy alkalommal kezdeményezték a nevelési felügyeletet; a biztonsági elkülönítőt nem kellett használni.) Közel 20 féle állandó gyógyszert, főként nyugtatókat kapnak a gyerekek. Korábban egy Hepatitis B fertőzött gyermeket is elláttak. Ketten vesznek részt elterelésben.
A gyermekjogi képviselő kéthetente keresi fel az intézetet. A hozzátartozók, valamint a hivatásos gyámok látogatása nem jellemző. 11 gyermek áll pártfogó felügyelet alatt, a pártfogó bejár az intézetbe, de a gyermekek magatartására nincs komoly hatással.
Nem tisztázott egyértelműen, hogy a javítóintézetben, illetve bv. intézetben előzetes letartóztatásban töltött idő beszámít-e a maximum két éves gyermekotthoni elhelyezés időtartamába, de a helyüket fenntartják. 
Az otthon házirendje részletesen kidolgozott, áttekinthető és jól megfogalmazott, tartalmazza a befogadás-elbocsátás szabályait; a gondozás, ellátás, nevelés, oktatás rendszerét; a kötelességek és a jogok felsorolását; a kapcsolattartás, a jutalmazás és a büntetés szabályait, az érdekvédelmi tevékenység leírását, illetve egyéb tudnivalókat. Az iskolának külön házirendje van. Szakmai program is külön készült az otthon, ill. az iskola részére.
Telefonálásra csoportonként hetente háromszor 20 perc áll rendelkezésre, a gyermekek a saját mobiltelefonjukat használhatják. A látogatás lehetőleg vasárnap és ünnepnapokon történik, rendkívüli esetben – külön kérésre – engedélyezik, hogy a hozzátartozók az intézetben töltsék az éjszakát.

IV. 2009. július 16-án az SZMM Zalaegerszegi Gyermekotthonát keresték fel munkatársaim. Az intézetet 1970-ben alapították, államigazgatási úton beutalt, állami nevelésbe vett fiúk számára (160 férőhelyen). Az 1990-es évektől az elhelyezhető létszám fokozatosan csökkent (92, majd 52 férőhelyre), 2000-ben pedig 15 főre csökkentették a létszámot, és felmerült az intézet bezárásának lehetősége is. A fiúkat a szolgálati lakásokban kialakított lakásotthonokban helyezték el. 2002-ben 24 főre emelkedett a létszám, és egy újabb lakásotthont nyitottak.
A 2008. júliusi alapító okirat szerint az intézet 48 férőhelyen biztosítja a súlyos beilleszkedési, magatartási vagy tanulási zavarokkal küzdő fiúk speciális ellátását, és – az adott férőhelyszámon belül – az intézetben nagykorúvá vált fiatal felnőttek utógondozását. Kiegészítő tevékenységként általános és szakiskolai oktatást biztosítanak. Az utógondozást ritkán veszik igénybe, a korábbi szolgálati lakásokban kerül rá sor.
Jelenleg 44 fiút nevelnek, ketten tartósan szökésben, ketten pedig előzetes letartóztatásban vannak. A fiúk fele nyári szabadságon volt a vizsgálat idején, 20 gyerek tartózkodott az intézetben. Két krízishelyet tartanak fenn.
A befogadott fiatalok általános jellemzője az alacsony együttműködési szint, a gyenge kommunikációs készség, az életkori átlagtól elmaradó általános képességek. A fiatalok – egy kivételével – a beutalást megelőzően intézményes nevelésben részesültek, tanulmányaikban jelentős mértékben elmaradottak, életmódjuk és életstílusuk a kortárscsoporttól eltérő. Önellátásukban járatlanok, az együttélés normáit deviánsan értelmezik. A serdülőkorral együtt járó általános krízishelyzetekre felkészületlenek.
A nagyon szép környezetben található intézethez 11 hektár földterület tartozik. Az elavult fűtési rendszer korszerűsítése 2008-ban fejeződött be. A lakóegységek (6 db) egy nappaliból és négy – két személyes – hálószobából, vizesblokkból, főzőkonyhából, nevelői szobából és raktárakból állnak; az egyik lakóegység kiégett, egy növendék áprilisban, éjjel felgyújtotta, a felújítása folyamatban van. Idén új, tágas, 6 fős mentálhigiénés lakóegységet alakítottak ki pályázati forrásból. A fiúkat igyekeznek bevonni a lakóegységek karbantartásába (meszelés, festés).
Az intézetnek határozatlan működési engedélye van, és a szakmai létszám is megfelelő. Két főállású pszichológus, valamint egy szerződéses pszichiáter (hetente egyszer) foglalkozik a gyerekekkel, a fejlesztő pedagógusok pedig konfliktuskezelést is tanítanak. Két családgondozót (egy jogász és egy pedagógus) alkalmaznak. Éjszaka három nevelő tartózkodik az intézetben, egy biztonsági őrt pedig 6-23 óráig, megbízással foglalkoztatnak. A kisegítő személyzet létszáma kevés, csupán egy részmunkaidős ápolónő és titkárnő dolgozik. Egy gyermekorvost megbízási szerződéssel foglalkoztatnak, hetente kétszer jön az intézetbe. 
2008-ban 9 fiú rendszeres (gyógyszeres) pszichiátriai kezelést kapott, és 38 fiú vett részt belső pszichiátriai terápiában. Az egyéni terápiát egyre gyakrabban kell alkalmazni az indulatkitörések kezelésére. Önismereti csoportokat hetente, konfliktuskezelő csoportfoglalkozásokat havonta szerveznek a gyerekek és a felnőttek részvételével. Gyermekpszichiátriai ágy van a városban, de nem szívesen fogadják a gyerekeket.
Önálló iskola nem működik az intézetben, külső iskolákkal kötöttek szerződést, ahol a gyerekek magántanulók. Hat pedagógus tart általános iskolai oktatást az intézetben heti két nap, a többi napon kiviszik a fiúkat. 3-4 gyerek jár középiskolába, illetve 2-3 fiú vesz részt betanított-munkás (ácsállványozó) képzésen. A 18, enyhe fokban értelmi fogyatékos fiú részére korrekciós terv készült. A gyerekek – hiányosságaik pótlására – felzárkóztató képzésben és készségfejlesztő foglalkozásokon vesznek részt.
Különböző szakköröket (kerámia, rajz, sport, környezetvédelmi, barkács), roma hagyományőrző klubot és időnként rendezvényeket (intézeti napok, színielőadás) szerveznek. A kisebbségi önkormányzattal jó együttműködést alakítottak ki. Idén már a kertészetben is dolgozhattak a gyerekek, szabadidős tevékenység keretében. Nemrég négy napos élménytábort és egy napos balatoni kirándulást szerveztek.
Saját konyha nem található az intézetben, külső étteremtől rendelik az ebédet, a többi étkezést maguk oldják meg, a fiúk főznek és vásárolnak a nevelőkkel együtt.
A gyermekjogi képviselő rendszeresen jön, a családok, gyámok ritkábban látogatnak. A családtagok számára vendégszobát tartanak fenn, de általában az útiköltséget sem tudják kifizetni, csak kevesen jönnek el. A gyerekeket ezért inkább hazaviszik a családjukhoz. Az igazgató igyekszik minden családdal felvenni a kapcsolatot és személyesen is felkeresi őket. Tavaly 17 család működött együtt az intézettel. A vizsgálat idején kilencen álltak pártfogó felügyelet hatálya alatt (ez „nem hagy mély nyomot” a gyerekekben).
A befogadott gyerekek rendszerint már idősebbek, 15-17 évesek, ezért a szexuális élettel kapcsolatos problémák, igények is megjelennek náluk. A rendszer azonban ezeket nem kezeli (pl. nincs intimszoba), pedig szükség lenne a fiúkat az egészséges szexuális életre nevelni.
A biztonsági elkülönítőt átlagosan havonta egyszer (20-30 percig) használják (tavaly 10 alkalommal), a nevelési felügyeletet évente kétszer alkalmazzák. (2008-ban mindkét alkalommal az országos bizottság javaslatára, a befogadást követően került sor). A tapasztalat az, hogy a rendeletben előírt határidőket nem lehet tartani. 2008-ban 13 alkalommal 9 gyerek távozott engedély nélkül az intézetből.
A házirend csupán a fiatalkorúak jogait és kötelességeit sorolja fel, valamint utal arra, hogy a fegyelmi felelősségre vonás alkalmazását a „speciális gyermekotthon növendékeire vonatkozó motivációs rendszer” tartalmazza.
Az igazgató szerint 30-30 fős szakmai egységben a pszichés és disszociális gyermekeket külön tudnák gondozni. Korábban az antiszociális magatartás volt jellemzőbb, de mára a pszichés zavarok váltak elsődlegessé. Az alkoholt, drogot, cigarettát a gyerekek többsége már kipróbálta, de a kialakult szenvedélybetegség szerencsére nem jellemző. 
Problémát jelent, hogy a zsebpénzből nem lehet levonni a szándékos rongálással okozott kárt. Szökés esetén előfordult, hogy mire el tudtak menni a gyerekért egy gyermekotthonba, ahol a rendőri előállítás után tartózkodott, újra megszökött. Az is megtörténik ugyanakkor, hogy a fiúk visszaszöknek az intézetbe. A reszocializálásról egyáltalán nem esik szó az elhelyezési értekezleteken. Többen tartózkodnak két évet meghaladóan az intézetben. 
Az intézet honlapján található 2008-as szakmai beszámolóban az igazgató rámutatott, hogy az intézetbe bekerülő fiatalok kedvezőtlen nevelési állapota a szakmai módszerek állandó fejlesztését, bővítését igényli, valamint az alkalmazottak rendszeres képzését, mentális és pszichés támogatását teszi szükségessé.

IV. A fóti Károlyi István Gyermekközpont – 2006 júliusában kelt alapító okirata szerint – 40 férőhelyen speciális ellátást biztosít a speciális szükségletű kiskorúak számára. Az intézet igazgatójától kapott tájékoztatás szerint azonban – az alapító okiratban foglaltak és az intézet honlapján is szereplő tájékoztatás ellenére – ilyen ellátást legkorábban csak 2011 januárjától fognak biztosítani.
A szociális és munkaügyi miniszter – megkeresésem nyomán – úgy tájékoztatott, hogy a gyermekközpont szerkezetátalakítási koncepcióját 2005 októberében hagyta jóvá a helyettes államtitkár, az alapító okiratot pedig ennek megfelelően 2006-ban módosították.
A központban az új koncepciónak megfelelően már 2006 márciusától működik különleges gyermekotthon, a speciális gyermekotthont ugyanakkor még nem alakították ki. Az átlagos szükségletű gyermekek otthont nyújtó ellátásának leépítésére csak fokozatosan kerülhetett sor, melynek eredményeként bezárták a lakásotthonok egy részét (Sárszentlőrincen, Honton, Kemencén, Bernecebarátiban és Ozorán). Az ingatlanokat a tárca ingyenesen átadta az illetékes megyei önkormányzatoknak. 
A gyermekközpont 2008 októberében nyújtott be pályázatot 32 férőhelyes speciális gyermekotthon létrehozására. A Nemzeti Fejlesztési Ügynökség Regionális Fejlesztési Programok irányító hatósága a pályázatot 2009 februárjában 137 527 227 Ft összegű támogatásban részesítette. A felek a támogatási szerződést 2009 júliusában aláírták, ezt követően indultak meg a közbeszerzési eljárások.
A projektterv szerint a speciális gyermekotthon a kastélypark területén elhelyezkedő, jelenleg üresen álló iskolaépület átalakításával valósul meg, uniós források felhasználásával. Várhatóan 2011. január 1-től biztosítja majd speciális szükségletű – súlyos pszichés tüneteket mutató – fiúgyermekek ellátását. Ezzel egyidejűleg az átlagos szükségletű gyermekek ellátása megszűnik, és – a koedukált különleges ellátás mellett – a fiatal felnőttek utógondozása marad fenn.

A vizsgálat megállapításai
I. A speciális ellátásról
A speciális szükségletűnek nyilvánított gyermekek – különböző okok (súlyos magatartási, alkalmazkodási, tanulási zavarok) miatt – az átlagostól eltérő nevelésre, gondozásra szorulnak, ami a gyakorlatban egyrészt speciális ellátás keretében, másrészt integráltan történik. A speciális ellátás több formában biztosítható: speciális gyermekotthonban, speciális lakásotthonban, gyermekotthon speciális csoportjában és speciális nevelőszülőnél. 
A Gyvt. 9. § (3) bekezdése a gyermeki jogok között csak a speciális gyermekotthonban vagy gyermekotthon speciális csoportjában elhelyezett gyermek fokozott védelemhez való jogát nevesíti, pedig annak minden speciális szükségletű gyermekre ki kellene terjednie, függetlenül attól, hogy az ellátását hol tudják megoldani.
A 9. § (4) bekezdésben foglaltak még szűkebb körre, csupán a speciális gyermekotthonban elhelyezett gyermekre vonatkoznak: a) egészségügyi ellátására, illetve a személyisége korrekciójához szükséges terápiára az állapotának megfelelően és a többi gyermek biztonságát védő módon; b) a jogait, személyes szabadságát korlátozó intézkedés alkalmazására pedig csak feltétlenül indokolt esetben, önmaga vagy mások veszélyeztetése esetén kerülhet sor. 
A b) ponttal összhangban a gyermek személyes szabadsága kizárólag a speciális gyermekotthonban korlátozható, az a) pontban rögzített újabb különbségtétel a speciális szükségletű gyermekek között viszont álláspontom szerint nem indokolható.
A Gyvt. 59. § (2) bekezdése szerint a lakásotthon a gyermekotthon olyan típusa, ahol önálló házban vagy lakásban biztosítják az otthont nyújtó ellátást legfeljebb 12 gyermeknek. A speciális lakásotthont a törvény (illetve más jogszabály) külön nem nevesíti, ezért kérdéses, hogy a speciális gyermekotthonra vonatkozó szabályok (elhelyezés időtartama, személyes szabadság-korlátozás, NM rendelet 126. §-a) automatikusan alkalmazandóak-e a speciális lakásotthonok esetében, vagy sem.
A Gyvt. 53. § (3) bekezdése szerint a speciális ellátás kiterjed a gyermek korához, állapotához és szükségleteihez igazodó oktatásra, szakképzésre, foglalkoztatásra, valamint ápolására, szocializációjára és reszocializációjára, továbbá habilitációs és rehabilitációs kezelésére is.
Az NM rendelet 126. § (3) bekezdése viszont – a törvényhez képest – eltérően határozza meg a speciális gyermekotthon, illetve a gyermekotthon speciális csoportjának feladatkörét. A gyermekről való gondoskodás, szocializáció, reszocializáció, habilitáció és rehabilitáció akkor illeti meg a speciális gyermekotthonban nevelt gyermeket, ha a speciális gondozás más helyen nem biztosítható, vagy ha a gyermek nem helyezhető el együtt más – „normál szükségletű” – gyermekekkel, és más szociális bentlakásos intézményben sem. Az integrált elhelyezésnek – a megfelelő szakemberekkel – lehetnek előnyei, de ez a megfogalmazás álláspontom szerint ellentétes a speciális ellátás lényegével.
A speciális szükségletű gyermekek létszáma (661) és a férőhelyadatok (510) összevetése alapján megállapítható, hogy nem áll rendelkezésre elegendő speciális férőhely.
A speciális szükségletet megállapító megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottságokat a megyei, fővárosi területi gyermekvédelmi szakszolgálatok működtetik, az országos gyermekvédelmi szakértői bizottságot pedig a miniszter jelöli ki öt évre. A bizottságok tehát nem függetlenek, és – férőhely hiányában a gyermek speciális szükségletűvé nyilvánítása esetén – érdekellentétbe kerülhetnek a szakszolgálatot fenntartó megyei önkormányzattal. 
A minisztériumi fenntartású otthonokban elmondták, előfordul, hogy az országos bizottság nem nyilvánítja speciális ellátásra jogosultnak a gyermeket, ha úgysincs férőhely.
Az önkormányzati fenntartású otthonok előnye, hogy a gyermek lakóhelyéhez közelebb vannak, a gyermekek látogatása, a családdal való kapcsolattartás könnyebb, mint a minisztériumi fenntartású intézményekben (feltéve, ha ez a gyermek érdekét szolgálja). Ugyanakkor nem mindegyik megyei önkormányzat biztosítja – az illetékességi területén vagy regionálisan – a speciális ellátást: A Fejér Megyei Önkormányzat jelenleg egy speciális helyet tart fenn a – Tolna megyében található – Szedresi Speciális Gyermekotthonban, a Veszprém Megyei Önkormányzat korábbi ellátási szerződése a Szegedi Gyermekotthonnal megszűnt. 
Az SZMM illetékes főosztályának felmérése szerint 2007. december 31-én a speciális szükségletűvé nyilvánított 661 gyermeknek mindössze 60%-a, 397 gyermek élt speciális férőhelyen (2006. december 31-én 59%); noha a férőhelyek száma 510 volt. A szakértői vélemények ismeretének hiányában nem tudhatjuk, hogy javasolták-e az integrált elhelyezést, vagy ezt az adott megyében a speciális férőhely hiánya indokolta.

II. A minisztériumi speciális gyermekotthonokról
A minisztériumi fenntartású intézményekben a férőhelyszám 2008-ban 180-ra nőtt: Zalaegerszegen és Rákospalotán is 8-8 fővel emelkedett. A vizsgált gyermekotthonokban a tárgyi feltételek megfelelőek, Esztergomban az elektromos rendszert – a konyha kivételével – korszerűsítették. A tágas épületek jóval több gyermek elhelyezésére épültek, és erre alkalmasak is lennének.
Az NM rendelet 126. § (2) bekezdése alapján a speciális gyermekotthonban legfeljebb 40 gyermek helyezhető el. Ezt a létszámot viszont az Esztergomi, a Kalocsai és – kis mértékben – a Zalaegerszegi Gyermekotthon férőhelyszáma is meghaladja.
A Közép-dunántúli, valamint a Dél-alföldi Regionális Államigazgatási Hivatalok Szociális és Gyámhivatalai Esztergomban és Kalocsán végzett ellenőrzéseik során megállapították, hogy az NM rendelet 163. §-a szerint az intézményekben két önálló szakmai egységet kellene kialakítani, amelyek élén önálló gyermekotthon vezetők állnak, és önálló szakmai programmal rendelkeznek. Ez az intézetek határozatlan működési engedélye kiadásának az egyik feltétele. 
Esztergomban az elhelyezett gyermekek 15-20 %-a enyhe fokban értelmi fogyatékos, de – státusz hiányában – nem tudnak az NM rendelet által előírt, minimum két fejlesztő vagy gyógypedagógust alkalmazni. 
Az NM rendelet 131. § (3) bekezdése értelmében a gyermekek elhelyezéséről a meghatározott problématípusok szerint elkülönítetten kell gondoskodni. Az intézetvezetők elmondása és az SZMM statisztikai adatai szerint is a tünetek gyakran nem különíthetők el egymástól, a magatartási, pszichés illetve drogproblémák halmozottan fordulnak elő az egyes gyermekeknél. A szakvélemények nem is tartalmazzák a tünetcsoportba való besorolásukat. 
Az NM rendelet 134. § (1) bekezdése szerint a nevelésbe vett gyermek az elhelyezését szükségessé tevő ok megszűnéséig, de legfeljebb két évig tartózkodhat a gyermekotthonban. 
Nem tisztázott egyértelműen, hogy a javítóintézetben, illetve bv. intézetben előzetes letartóztatásban töltött idő beszámít-e a maximum két éves gyermekotthoni elhelyezés időtartamába, de a helyüket fenntartják. Előfordul az is, hogy két évet meghaladóan tartózkodnak a gyerekek az intézetekben.
A „visszaszocializálás” az intézeti és a család lakóhelye szerint illetékes családgondozó feladata, közös erőfeszítésük eredménye lehet. 
A gyerekek – akárcsak a javítóintézetekben – a gyermekotthonokban sem követnek el súlyos erőszakos cselekményeket egymás sérelmére, kisebb-nagyobb verekedések fordulnak elő. Ön és/vagy közveszélyes magatartás tanúsítása esetén a személyes szabadságkorlátozás céljára – legfeljebb néhány óráig – a biztonsági elkülönítőt használják, a nevelési felügyeletet csak ritkán kezdeményezik. 
Komoly problémát jelentenek ugyanakkor a gyakori szökések, Rákospalotán pedig – a fővárosi székhely miatt – a prostitúció is. A gyermekek nagy része viszonylag rövid időn belül előkerül, de minden intézetben többen is vannak tartósan szökésben. 
A gyermekjogi képviselők mindenütt rendszeresen (havonta egyszer-kétszer) látogatják a gyermekeket. A hivatásos gyámok rendszeres látogatása már kevésbé jellemző, sokan évente-félévente vagy egyáltalán nem látogatják a gyermekeket, ezt – Esztergom kivételével – mindenütt jelezték.
Zalaegerszegen az igazgató említette, hogy a befogadott fiúk rendszerint már 15-17 évesek, ezért felmerülnek náluk a szexuális élettel kapcsolatos problémák, illetve igények. A rendszer azonban ezeket nem kezeli (pl. nincs intimszoba), pedig szükség lenne a fiúkat az egészséges szexuális életre nevelni.
Zalaegerszegen a házirend csupán a fiatalkorúak jogait és kötelességeit sorolja fel, valamint utal arra, hogy a fegyelmi felelősségre vonás alkalmazását a „speciális gyermekotthon növendékeire vonatkozó motivációs rendszer” tartalmazza. Az NM rendelet 112. § (1) bekezdése meghatározza a házirend minimális tartalmi elemeit, aminek a zalaegerszegi házirend nem tesz eleget.
A zalaegerszegi intézet igazgatójával egyet értve kiemelten fontosnak tartom a szakmai módszerek állandó fejlesztését, bővítését, valamint a gyermekekkel foglalkozó alkalmazottak rendszeres képzését, mentális és pszichés támogatását.
Több intézetben említették, hogy az otthonba bekerülő gyermekek túlnyomó része már évek óta gyermekvédelmi gondoskodásban él, mégis gyakran előfordul, hogy 16 évesen nem tudnak írni-olvasni, önellátásukban járatlanok, az együttélés normáit deviánsan értelmezik, a speciális ellátás megkezdése elkésett. Ez komoly – a jelentés keretein túlmutató – aggályokat vet fel a gyermekvédelmi rendszer megfelelő működésével kapcsolatban.

III. A gyermek- és fiatalkorú elkövetőkről
A büntetőjogi beavatkozás garanciális korlátja a büntethetőség alsó korhatárának a rögzítése. A gyermekkor büntetőjogi korhatára hazánkban 14 év; a gyermekkorú elkövetőkkel szemben büntetőeljárás nem indítható, illetve a már megindult büntetőeljárást meg kell szüntetni. 
A Gyvt. 68. § (2) bek. b, pontja értelmében gyermekvédelmi hatósági intézkedés foganatosítható a bűncselekményt elkövető 14 év alatti gyermekkel szemben. A jegyző - a gyermekjóléti szolgálat javaslatát figyelembe véve - védelembe veheti a nyomozó hatóság nyomozást megtagadó határozata alapján a tizennegyedik életévét be nem töltött gyermeket. A jegyző családgondozót rendel ki a gyermek számára, és szükség esetén magatartási szabályokat állapít meg a kifogásolt magatartás megszüntetése érdekében. 
A Gyvt. hatályos szövege azonban nincs összhangban a 2003. július 1-től hatályos új büntetőeljárási kódex (Be.) szabályozásával: az 1998. évi XIX. törvény a nyomozást megtagadó határozatot már nem, helyette a feljelentést elutasító és a nyomozást megszüntető határozatot ismeri. 
A jegyző védelembe veheti továbbá a szabálysértési hatóság értesítése alapján a szabálysértést elkövetett fiatalkorút, valamint a rendőrség, az ügyészség, illetve a bíróság jelzése alapján a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt fiatalkorút.
Súlyosabb esetben a gyermek a szakellátásba kerülhet: Ha a gyermek fejlődését önmaga vagy családi környezete súlyosan veszélyezteti, ideiglenes hatályú elhelyezésére, vagy átmeneti nevelésbe vételére kerülhet sor.
A Gyvt. 53. § (2) bekezdés bb) alpontja alapján speciális ellátást kell biztosítani a súlyos beilleszkedési zavarokat vagy súlyos antiszociális magatartást tanúsító gyermekkorú elkövetők (súlyos disszociális tüneteket mutató gyermekek) számára. A törvény ebben a pontban tehát kifejezetten a gyermekkorú elkövetőket nevesíti, ami a 14 év alatti, bűncselekményt elkövető, de nem büntethető személyeket jelenti. 
A gyakorlatban viszont – az SZMM adatai szerint – a speciális szükségletű gyermekeknél a vezető tünetcsoport a súlyos disszociális, a legtöbb - 18 év alatti - gyermek ebbe a csoportba tartozik, vagyis ez a kategória korántsem csak a gyermekkorú elkövetőket foglalja magába. 
A gyermekkorú elkövetők számáról, elhelyezéséről a miniszter nem is tudott adatot szolgáltatni, mert tájékoztatása szerint a „gyermekkorúakra” vonatkozó adatgyűjtést – jogszabályi előírás hiányában – sem az otthont nyújtó ellátást biztosító intézmények, sem a területi gyermekvédelmi szakszolgálatok nem végeznek. A tárca ezt a hiányosságot már korábban észlelte, és megkezdődtek a megyei gyermekvédelmi szakértői bizottságok tevékenységét mutató tábláknak – melyek, többek között, a speciális szükségletűnek minősített gyermekkorúakra is tartalmaznak majd adatot – az OSAP statisztikába való beépítésével kapcsolatos előkészítő munkák, szakmai egyeztetések. 
Megkeresésemben ugyanakkor nem általában a 14 év alatti gyermekkorú személyekre, hanem a Gyvt. hivatkozott rendelkezésében foglalt gyermekkorú elkövetőkre nézve kértem adatokat. 
A 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet 5/A. §-a alapján a szociális és gyámhivatal a 14 év alatti elkövetők ügyében szakmai támogatást nyújt a jegyzőnek és a gyermekjóléti szolgálatnak, továbbá kezdeményezi a szükséges gyermekvédelmi intézkedéseket és ellenőrzi azok végrehajtását. Évente jelentést készít a gyermek- illetve fiatalkorú elkövetők helyzetéről, valamint a bűnmegelőzési tevékenységről, ehhez különböző szervektől tájékoztatást kér. A szervek között a javítóintézetek, illetve a speciális gyermekotthonok egyáltalán nem szerepelnek, noha egészben vagy részben bűnelkövető gyermekekkel foglalkoznak.
A társadalmi bűnmegelőzési stratégia egyik prioritása a gyermek- és fiatalkori bűnözés megelőzése, illetve csökkentése, ami több tárca és szerv szoros együttműködését teszi szükségessé. A kutatási tapasztalatok szerint minél fiatalabb életkorban fordul elő a bűnelkövető magatartás, annál nagyobb az esély a bűnismétlésre vagy a bűnözői életmód kialakulására. 2002-ben az elkövetők 9-10 %-a élt gyermekotthonban a bűncselekmény elkövetésekor. 
Az 1035/2008. (V. 30.) Korm. határozat II/A. 1. pontja szerint 2008. december 31-ig „a gyermekvédelem és a büntető igazságszolgáltatás közötti együttműködés keretében, különösen a szignalizáció hatékonyságának növelése céljából egységes módszertani szempontokat kell kialakítani és alkalmazni a gyermekkorúak által elkövetett büntetendő cselekmények tényállásának tisztázására. Minden megyei rendőr-főkapitányságon ki kell alakítani a fiatalkorú bűnelkövetőkkel, valamint a gyermek- és fiatalkori bűnözés megelőzésével foglalkozók kapcsolati rendszerét. A megyei rendőr-főkapitányságoknak rendszeresen tájékoztatniuk kell a szakmai hálózat tagjait az illetékességi területükre tartozó esetekről.”
A 2. pont alapján a gyermek- és fiatalkorú elkövetőkkel foglalkozók (a gyermekjóléti szolgálatok, a területi gyermekvédelmi szakszolgálatok, a gyermekotthonok munkatársai, a nevelőszülők, a családgondozók stb.) számára specifikus képzéseket, interaktív szakmaközi fórumot kell tartani, oktatási és módszertani anyagokat kell kidolgozni, továbbá modellprojekteket kell előkészíteni.
A 23/2003. (VI. 24.) BM-IM rendelet 145. §-a alapján a nyomozó hatóság a fiatalkorúval szemben folytatott büntetőeljárásról a megalapozott gyanú közlését követően értesíti a gyermekjóléti szolgálatot, továbbá az illetékes gyámhatóságot, valamint vizsgálja, hogy fennáll-e a Gyvt. 17. § (2) bekezdése szerinti jelzési kötelezettsége. A gyermekkorú elkövető esetén viszont nem tartalmaz ilyen előírást a rendelet. 
Az 1978. évi IV. törvény (Btk.) 119. §-a az elítélt, illetve a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított fiatalkorúaknál bizonyos esetekben kötelezővé teszi a pártfogó felügyelet elrendelését: A felfüggesztett szabadságvesztésre ítélt, a próbára bocsátott, a feltételes szabadságra bocsátott, a javítóintézetből ideiglenesen elbocsátott és az a fiatalkorú, akivel szemben a vádemelést elhalasztották, pártfogó felügyelet alatt áll.
A vizsgált speciális gyermekotthonokban átlagosan 10 fiatalkorú állt pártfogó felügyelet hatálya alatt, de ezt sehol sem tartották hatékonynak.

IV. A gyermek- és ifjúságpszichiátriai, illetve az addiktológiai ellátásról
Minden intézetben komoly gondot okoz a súlyos pszichés problémák, illetve a drogelvonási tünetek kezelése, a gyermekek jelentős részénél szükséges lenne speciális pszichoterápia. Az intézetek megbízási szerződéssel foglalkoztatnak (felnőtt)pszichiátert, aki átlagosan hetente egyszer rendel. A gyermekpszichiátriák – kapacitás hiányában – nem fogadják a nehezen kezelhető gyermekeket. Kivételesen felnőtt pszichiátrián, vagy gyermekosztályon látják el a gyerekeket, de előfordul, hogy az intézetnek kell megoldania a kórházi kezelésre szoruló növendék ellátását. A súlyos pszichés-neurotikus problémákkal küzdő gyermekek elhelyezése az intézetekből rendszerint komoly nehézségekbe ütközik. 
Az OBH 3536/2009. számú ügyben, az Országos Pszichiátriai és Neurológiai Intézet (OPNI) bezárása kapcsán folytatott utóvizsgálat során megkerestem az egészségügyi minisztert, valamint munkatársaim helyszíni vizsgálatokat folytattak különböző egészségügyi intézményekben. 
A (jelenleg a Nyírő Gyula Kórház területén található) Heim Pál Gyermekkórház Gyermek és Serdülő Pszichiátriai Osztályának vezetője 2009 júliusában elmondta, hogy országosan mindössze 64 gyermekpszichiáter szakvizsgával rendelkező szakorvost tartanak nyilván, akik közül kb. 10 jelenleg külföldön dolgozik, kb. 10 pedig nem dolgozik a szakmában, tehát nincsenek elegen az ellátás megfelelő szintű biztosításához.
A gyermekpszichiátereknek nincs önálló szakmai kollégiuma, a pszichiátriai és a gyermekgyógyász szakkollégiumban képviseltetik magukat, holott munkájuk mindkét területhez csak részben kapcsolódik. Gyermekpszichiátriai fekvőbeteg osztály csupán Gyulán, Szegeden, Debrecenben és Budapesten található.
Problémát jelent az egyes életkori csoportok különleges igényeinek való megfelelés is. Az OPNI-ban 18 éves korig végeztek akut ellátást, tehát lehetőség volt az idősebb, nagyon veszélyeztető állapotú gyermekek ellátására is. Jelenleg megállapodás áll fenn a felnőtt pszichiátriai osztállyal, hogy felveszik a 14-18 év közöttieket, kivéve, ha a gyermeknek már van kórelőzménye a gyermekosztályon. Ez a helyzet azért nem megfelelő, mert a 14-18 év közötti - különösen a veszélyeztető állapotban lévő - gyermek nem helyezhető el a kisebbek között, ám az sem jó megoldás, ha a felnőtt betegek közé kerül.
A drogbetegek ellátása szintén súlyos probléma. A detoxikálás 15 éves korig a Heim Pál Gyermekkórházban zajlik, de nincs addiktológiai fekvőbeteg osztály gyermekek számára. Itt szintén gondot jelent, hogy kisebb gyermekekkel a nagyobbakat már nem lehet együtt kezelni, a felnőtt drogbetegek közé pedig még nem valók a serdülők. Felmerült, hogy a gyermek addiktológiai gondozást a gyermekpszichiátria vegye át, de az addiktológusi és a pszichiáteri munka teljesen eltérő.
Az egészségügyi miniszter 2009. szeptemberi tájékoztatása szerint a 2008 decemberében létrejött Országos Addiktológiai Centrum – az SZMM által átadott forrás terhére – 2009-ben komplex megelőzési és kezelési programot indított a szenvedélybeteg, valamint szerfogyasztás szempontjából magas kockázatú, gyermekotthonban lakó fiatalok számára. A gyermekvédelmi intézmények a kialakított program egyes elemeit is át tudják venni és fokozatosan felépíteni a komplex programot. 
A centrum 2009-es programjába tartozik a gyermek- és ifjúsági addiktológiai ellátás szűkebb és tágabb szakmai környezetének – kiemelten a gyermekpszichiátriának – a fejlesztése. Ez a kórházi ellátások felől világszerte a közösségi alapú és járóbeteg szakellátások felé fordult. A jelenlegi hazai helyzetben az ellátás fejlesztését elsősorban a kórházi kezelés – szakambulancia – keretében azokban a régiókban látja biztosíthatónak az egészségügyi miniszter, ahol nem áll rendelkezésre szakellátás.

A feltárt visszásságok és az intézkedések:
Az Alkotmány általános rendelkezései között található 16. §-a szerint “a Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit”.
Az Alkotmánybíróság szerint az Alkotmány 16. §-a állami kötelezettséget állapít meg az ifjúság létbiztonsága, oktatása és nevelése, valamint érdekeinek védelme tekintetében. Ez a rendelkezés azonban önmagában alanyi alapjogot nem tartalmaz konkrét állami szolgáltatásokra. A jogalkotó szervek számára széles mozgásteret biztosít az ifjúság létbiztonságát, oktatását és nevelését, valamint érdekének védelmét szolgáló támogatási formák meghatározásában. 
A gyermeki jogok konkrét megfogalmazását – a Polgári és Politikai Jogok Nemzetközi Egyezségokmányában foglaltak nyomán – az alapvető jogokról és kötelességekről szóló fejezetben az Alkotmány 67. § (1) bekezdése tartalmazza: “A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.”
A gyermek ember, akit minden alkotmányos alapvető jog megillet, de ahhoz, hogy e jogokkal élni is tudjon, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté váláshoz. Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése ezt a család (szülők), a társadalom és az állam kötelezettségévé teszi. 
Az állam a gyermekek jogainak az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében biztosított érvényesülését a 16. §-ban előírt kötelezettségek teljesítésével tudja hatékonyan szolgálni. Az állam oldalán a gyermeki jogok érvényesítése jogi aktivizmust kíván meg. Ennek érdekében a jogalkotó feladta az egyes jogágak intézmény- és eszközrendszerének olyan alakítása, ami lehetővé teszi a 16. §-ban foglalt államcél és a gyermeki jogok biztosításának összehangolását. 

I. Vizsgálatom eredményeként megállapítom, hogy a gyermekek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való alkotmányos jogával összefüggő visszásság közvetlen veszélyét jelenti, hogy a speciális szükségletű gyermekeknek mindössze 60 %-a él speciális férőhelyen, és részesül speciális ellátásban, miközben a férőhelyek száma jóval több gyermek speciális ellátását tenné lehetővé. 
Az Obtv.  20. § (1) bekezdése alapján, a visszásság megelőzése érdekében ajánlást teszek a szociális és munkaügyi miniszternek, hogy tárja fel ennek az okát, és 60 napon belül részletesen tájékoztasson.
II. Megállapítom továbbá, hogy Esztergomban és Kalocsán a speciális gyermekotthonok önálló szakmai egységeinek hiánya visszásságot okoz a gyermekek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való alkotmányos jogával összefüggésben; Esztergomban a fejlesztő vagy gyógypedagógusok hiánya pedig a fogyatékossággal élő gyermekek tekintetében az esélyegyenlőség elvével összefüggésben  is visszásságot okoz. 
A visszásság orvoslása érdekében ajánlást teszek a szociális és munkaügyi miniszternek, hogy középtávon biztosítsa az anyagi fedezetet a gyógypedagógusok alkalmazására, valamint a szakmai egységek kialakítására. 
Megállapítom azt is, hogy a gyermekek problématípusok szerinti elkülönített elhelyezésének kötelező előírása – a tünetek együttes előfordulása és a gyakorlati megvalósíthatatlanság miatt – a gyermekek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való alkotmányos jogával összefüggő visszásságot okoz.
Az Obtv. 25. §-a alapján, a visszásság orvoslása érdekében javaslatot teszek a szociális és munkaügyi miniszternek, hogy vizsgálja felül a 15/1998. (IV. 30.) NM rendelet vonatkozó szabályozását. 
Megállapítom, hogy a vizsgált gyermekotthonokban a szökések nagy száma miatt sérül a gyermekek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való alkotmányos joga, ezért ajánlást teszek a szociális és munkaügyi miniszternek, hogy – a gyermekotthonok vezetői és a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet bevonásával – dolgozzon ki módszertani útmutatót a szökések megakadályozására.
A hivatásos gyámoknak a gyermekekkel való rendszeres – személyes – kapcsolattartásának hiányában szintén sérül a gyermekek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való alkotmányos joga. Ajánlást teszek a szociális és munkaügyi miniszternek, hogy – a szociális és gyámhivatalok útján – fordítson fokozott figyelmet a hivatásos gyámok tevékenységének ellenőrzésére.
Megállapítom, hogy a Zalaegerszegi Gyermekotthonban a házirend hiányossága visszásságot okoz a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével, valamint a gyermekek kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való jogával összefüggésben. 
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján, a visszásság orvoslása érdekében kezdeményezéssel élek a gyermekotthon igazgatójánál, hogy az NM rendelet előírásainak megfelelően egészítse ki a házirendet.
III. Megállapítom, hogy az 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) 53. § (2) bekezdés bb) alpontjának előírása – a speciális ellátás biztosítása a gyermekkorú elkövetők (súlyos disszociális tüneteket mutató gyermekek) részére – és annak gyakorlati alkalmazása nincs összhangban egymással, ami visszásságot okoz a jogállamiság követelményéből eredő jogbiztonság elvével összefüggésben.
Az Alkotmánybíróság 26/1992. (IV. 30.) AB határozatában elvi éllel mutatott rá arra, „hogy a világos, érthető és megfelelően értelmezhető normatartalom a normaszöveggel szemben alkotmányos követelmény. A jogbiztonság megköveteli, hogy a jogszabály szövege értelmes és világos, a jogalkalmazás során felismerhető normatartalmat hordozzon.”
Az Obtv. 25. §-a alapján, a visszásság orvoslása érdekében javaslatot teszek a szociális és munkaügyi miniszternek a hivatkozott törvényi szabályozás módosítására. 
Felhívom továbbá a miniszter figyelmét a törvényi szabályozással – a gyermekek fokozott védelemhez való jogával, a speciális lakásotthonokkal, a védelembe vétellel – kapcsolatos egyéb megállapításaimra is.
A gyermek- és fiatalkori bűnözés megelőzése, illetve csökkentése érdekében szükségesnek tartom a gyermekvédelmi gondoskodással érintett – és azon belül a speciális ellátásba bekerült – gyermek- és fiatalkorú elkövetőkre vonatkozó adatgyűjtést, valamint a gyermekvédelmi rendszer gyermek- és fiatalkorú elkövetőkkel foglalkozó szereplőinek bevonását a szociális és gyámhivatalok jelentéseinek elkészítésébe. 
Jelentésemet – figyelemfelhívás céljából – megküldöm az igazságügyi és rendészeti miniszternek is.
IV. A gyermek- és ifjúságpszichiátriai ellátás hiányosságai kapcsán a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog érvényesülésével az OBH 3536/2009. számú ügyben, az Országos Pszichiátriai és Neurológiai Intézet bezárását követő utóvizsgálat keretében foglalkozom részletesen. 

Budapest, 2009. november 6.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Jogszabályi háttér

1991. évi LXIV. törvény a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről:
1. cikk: Az Egyezmény vonatkozásában gyermek az a személy, aki tizennyolcadik életévét nem töltötte be, kivéve ha a reá alkalmazandó jogszabályok értelmében nagykorúságát már korábban eléri.
3. cikk: 1. A szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban.
4. cikk: Az Egyezményben részes államok meghoznak minden olyan törvényhozási, közigazgatási vagy egyéb intézkedést, amelyek az Egyezményben elismert jogok érvényesüléséhez szükségesek. Amennyiben gazdasági, szociális és kulturális jogokról van szó, ezeket az intézkedéseket a rendelkezésükre álló erőforrások határai között és szükség esetén, a nemzetközi együttműködés keretében hozzák meg.
40. cikk: 3. Az Egyezményben részes államok minden erejükkel azon lesznek, hogy előmozdítsák különleges törvények és eljárások elfogadását, hatóságok és intézmények létrehozását a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt vagy abban bűnösnek nyilvánított gyermekek számára és különösen
a) olyan legalacsonyabb életkort állapítsanak meg, amelyen alul a gyermekkel szemben bűncselekmény elkövetésének vélelme kizárt;
b) minden lehetséges és kívánatos esetben tegyenek intézkedéseket e gyermekek ügyének bírói eljárás mellőzésével való kezelésére, annak fenntartásával, hogy az emberi jogokat és a törvényes biztosítékokat teljes mértékben be kell tartani.
4. Rendelkezések egész sorát, így különösen a gondozással, az irányítással és a felügyelettel, a tanácsadással, a próbára bocsátással, a családi elhelyezéssel, általános és szakmai oktatási programokkal és nem intézményes megoldásokkal kapcsolatban rendelkezéseket kell hozni annak érdekében, hogy a gyermekek számára jólétüknek megfelelő, valamint helyzetükhöz és az elkövetett bűncselekményhez mért elbánást lehessen biztosítani.

1978. évi V. törvény a Büntető Törvénykönyvről (Btk.):
22. § A büntethetőséget kizárja:
a) a gyermekkor,
23. § Nem büntethető, aki a cselekmény elkövetésekor tizennegyedik életévét nem töltötte be.
107. § (1) Fiatalkorú az, aki a bűncselekmény elkövetésekor tizennegyedik életévét betöltötte, de a tizennyolcadikat még nem.
108. § (1) A fiatalkorúval szemben alkalmazott büntetés vagy intézkedés célja elsősorban az, hogy a fiatalkorú helyes irányba fejlődjék, és a társadalom hasznos tagjává váljék.
117. § (1) Fiatalkorúval szemben próbára bocsátásnak bármely bűncselekmény esetén helye van.
119. § A felfüggesztett szabadságvesztésre ítélt, a próbára bocsátott, a feltételes szabadságra bocsátott, a javítóintézetből ideiglenesen elbocsátott és az a fiatalkorú, akivel szemben a vádemelést elhalasztották, pártfogó felügyelet alatt áll.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvtv.):
6. § (5) A gyermeknek joga van emberi méltósága tiszteletben tartásához, a bántalmazással - fizikai, szexuális vagy lelki erőszakkal -, az elhanyagolással és az információs ártalommal szembeni védelemhez. A gyermek nem vethető alá kínzásnak, testi fenyítésnek és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetésnek, illetve bánásmódnak.
9. § (3) A speciális gyermekotthonban vagy gyermekotthon speciális csoportjában elhelyezett gyermeket - helyzetére való tekintettel - fokozott védelemben kell részesíteni.
(4) A speciális gyermekotthonban elhelyezett gyermek
a) egészségügyi ellátására, személyisége korrekciójához szükséges terápiára az állapotának megfelelő és a többi gyermek biztonságát védő módon, továbbá
b) gondozása és nevelése során jogait, személyes szabadságát korlátozó intézkedés alkalmazására csak feltétlenül indokolt esetben önmaga vagy mások veszélyeztetése esetén
kerülhet sor.
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
(2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során
a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen,
b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
11/A. § (1) A gyermekjogi képviselő ellátja a gyermekvédelmi gondoskodásban részesülő gyermek e törvényben meghatározott jogainak védelmét, és segíti a gyermeket jogai megismerésében és érvényesítésében, valamint kötelességei megismerésében és teljesítésében. A gyermekjogi képviselő kiemelt figyelmet fordít a különleges vagy speciális ellátást igénylő gyermek védelmére.
15. § (4) A gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó hatósági intézkedések:
a) a védelembe vétel,
b) a családbafogadás,
c) az ideiglenes hatályú elhelyezés,
d) az átmeneti nevelésbe vétel,
e) a tartós nevelésbe vétel,
f) a nevelési felügyelet elrendelése,
g) az utógondozás elrendelése,
h) az utógondozói ellátás elrendelése.
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében
a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos,
b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ,
c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó,
d) a rendőrség,
e) az ügyészség,
f) a bíróság,
g) a pártfogó felügyelői szolgálat,
h) az áldozatsegítés és a kárenyhítés feladatait ellátó szervezetek,
i) a menekülteket befogadó állomás, a menekültek átmeneti szállása,
j) a társadalmi szervezetek, egyházak, alapítványok.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek
a) jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a gyermekjóléti szolgálatnál,
b) hatósági eljárást kezdeményezni a gyermek bántalmazása, illetve súlyos elhanyagolása vagy egyéb más, súlyos veszélyeztető ok fennállása, továbbá a gyermek önmaga által előidézett súlyos veszélyeztető magatartása esetén.
Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni és egymást kölcsönösen tájékoztatni.
(4) Ha az (1) bekezdés a)-i) pontjában meghatározott személy vagy az (1) bekezdés a)-i) pontja szerinti szerv alkalmazottja a (2) vagy (3) bekezdésben foglalt jelzési vagy együttműködési kötelezettségének nem tesz eleget, a gyámhivatal - jelzésre vagy hivatalból - értesíti a fegyelmi jogkör gyakorlóját és javaslatot tesz az érintett személlyel szembeni fegyelmi felelősségre vonás megindítására. A gyermek sérelmére elkövetett bűncselekmény gyanúja esetén a gyámhivatal büntetőeljárást kezdeményez.
53. § (2) Az otthont nyújtó ellátás keretében
b) speciális ellátást kell biztosítani
ba) a súlyos személyiségfejlődési zavarokkal küzdő, illetve súlyos pszichotikus vagy neurotikus tüneteket mutató (a továbbiakban együtt: súlyos pszichés tüneteket mutató) gyermek,
bb) a súlyos beilleszkedési zavarokat vagy súlyos antiszociális magatartást tanúsító gyermekkorú elkövető (a továbbiakban: súlyos disszociális tüneteket mutató) [a ba) és a bb) pont a továbbiakban együtt: súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató gyermek],
bc) az alkohol, drog és egyéb pszichoaktív szerekkel küzdő (a továbbiakban: pszichoaktív szerekkel küzdő) gyermek számára.
Az otthont nyújtó ellátás során a gyermekek helyzetét folyamatosan figyelemmel kell kísérni, illetve az e törvényben meghatározott megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleménye alapján évente, a három éven aluli gyermek esetében félévente felül kell vizsgálni.
(3) A speciális ellátás kiterjed a gyermek korához, állapotához és szükségleteihez igazodó oktatásra, szakképzésre, foglalkoztatásra, valamint ápolására, szocializációjára és reszocializációjára, továbbá habilitációs és rehabilitációs kezelésére is.
54. § (4) Speciális hivatásos nevelőszülő az a hivatásos nevelőszülő, aki a képesítési előírásoknak megfelel, és alkalmas a nála elhelyezett súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató, illetve pszichoaktív szerekkel küzdő, speciális ellátást igénylő gyermek kiegyensúlyozott nevelésének biztosítására és családjába történő visszakerülésének elősegítésére.
(7) A speciális hivatásos nevelőszülő - saját gyermekeit is beszámítva - legfeljebb öt gyermek és fiatal felnőtt együttes ellátását biztosíthatja.
57. § (5) A gyermekotthon a területi szükségletekhez, valamint a külön jogszabályban meghatározott szakmai szabályokhoz igazodóan alakítja ki szervezetét, nevelési-gondozási rendszerét, a nevelés célját, alapelveit és módszereit tartalmazó szakmai programját.
58. § (1) A speciális gyermekotthon vagy a gyermekotthon speciális csoportja az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató, illetve pszichoaktív szerekkel küzdő gyermekeknek nyújt gondoskodást, szocializációt és reszocializációt, valamint habilitációt és rehabilitációt.
(2) A speciális gyermekotthonban vagy a gyermekotthon speciális csoportjában a gyermek teljes körű ellátásának időtartama csak kivételesen indokolt esetben haladhatja meg a két évet.
59. § (1) A gyermekotthon legalább 12, de legfeljebb 48 - önálló lakóegységben elhelyezett - gyermek otthont nyújtó ellátását biztosítja.
(2) A lakásotthon olyan gyermekotthon, amely legfeljebb 12 gyermek otthont nyújtó ellátását biztosítja önálló lakásban vagy családi házban, családias körülmények között.
(3) A tartósan beteg, illetőleg fogyatékos, valamint kora miatt különleges ellátást igénylő gyermek, illetve a súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató, illetve pszichoaktív szerekkel küzdő gyermek speciális ellátását, gondozását, habilitációját és rehabilitációját biztosító gyermekotthonok eltérő csoportlétszámát külön jogszabály határozza meg.
(5) Ha a speciális gyermekotthon kizárólag speciális szükségletű gyermek vizsgálatát végzi bentlakásos ellátás formájában, a gyermekotthon vizsgálóotthonként is működhet.
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A települési önkormányzat jegyzője - a gyermekjóléti szolgálat javaslatának figyelembevételével - védelembe veheti továbbá
a) a szabálysértési hatóság értesítése alapján a szabálysértést elkövetett fiatalkorút,
b) a nyomozó hatóság nyomozást megtagadó határozata alapján a tizennegyedik életévét be nem töltött gyermeket,
c) a rendőrség, az ügyészség, illetve a bíróság jelzése alapján a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt fiatalkorút.
69. § (1) A védelembe vételt meg kell szüntetni, ha
a) a gyermek családban történő nevelkedése védelembe vétel nélkül is biztosítható,
b) a gyermekvédelmi gondoskodás más formájáról döntött a gyámhivatal,
c)
d) a fiatalkorú szabadságvesztését vagy javítóintézeti nevelését tölti.
(2) A védelembe vétel - a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel - a gyermek nagykorúvá válásával szűnik meg.
(3) Ha a települési önkormányzat jegyzője a védelembe vételt a 68. § (2) bekezdés c) pontja alapján rendelte el, a védelembe vétel indokolt esetben a fiatalkorú kérelmére a büntetőeljárás befejezéséig, de legfeljebb huszadik évének betöltéséig tart.
81/A. § (1) Ha az ideiglenes hatállyal elhelyezett, átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek egészségi vagy pszichés állapota következtében saját vagy mások életét, egészségét közvetlenül veszélyeztető magatartást tanúsít és ez csak teljes körű ellátásának azonnali, zárt körülmények közötti felügyeletével hárítható el, a speciális gyermekotthon vezetője a gyermeket személyes szabadságában korlátozhatja.
(2) Az (1) bekezdés szerinti korlátozás keretében a gyermek a speciális gyermekotthon területét nem hagyhatja el, illetve köteles a gyermekotthon vezetője által kijelölt helyiségekben tartózkodni. A korlátozás elrendeléséről a speciális gyermekotthon vezetője haladéktalanul, de legkésőbb harminchat órán belül értesíti a gyermekjogi képviselőt, a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottságot, valamint a gyámhivatalt.
(3) A gyámhivatal értesítésével egyidejűleg a speciális gyermekotthon vezetője kezdeményezi a 4. § (3) bekezdésében meghatározott eljárással érintett ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermek, az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek nevelési felügyeletének elrendelését, ha előreláthatólag a személyes szabadság korlátozása negyvennyolc órát meghaladóan szükséges. A gyámhivatali határozat meghozataláig elsősorban a gyermek kivizsgálására, a veszélyeztető magatartás megszüntetésére, illetve a gyors állapotromlás megelőzésére kell törekedni.
81/B. § (1) A gyámhivatal hivatalból vagy kérelemre
a) a speciális gyermekotthonban elhelyezett átmeneti vagy tartós nevelésbe vett,
b) a 4. § (3) bekezdésében meghatározott eljárással érintett ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermek, továbbá a 77. § (1) és a 80. § (1)-(2) bekezdésében meghatározott átmeneti vagy tartós nevelésbe vételi eljárással érintett speciális szükségletű gyermek nevelési felügyeletét rendeli el, ha a gyermek egészségi vagy pszichés állapotának zavara következtében olyan magatartást tanúsít, amely - saját vagy mások életére, testi épségére - jelentős veszélyt jelenthet, illetve közvetlen és súlyos veszélyt jelent, feltéve, hogy ez csak zárt körülmények között biztosított teljes körű ellátással, kivizsgálással és terápiával hárítható el.
(2) A nevelési felügyelet időtartama nem haladhatja meg a két hónapot.
(3) A gyámhivatal a nevelési felügyelet céljának elősegítése érdekében elrendelheti, hogy az (1) bekezdésben meghatározott gyermek
a) a speciális gyermekotthon meghatározott helyiségeiben tartózkodjék,
b) meghatározott ideig hozzátartozóival a kapcsolattartását csak korlátozott módon gyakorolhatja,
c) a gyám (hivatásos gyám) egyetértésével meghatározott gyógykezelésnek vagy gyógyító eljárásnak vesse alá magát.
(4) A gyámhivatal a határozathozatal előtt - a gyermek állapotát figyelembe véve - meghallgatja a gyermeket, törvényes képviselőjét, a gyermekjogi képviselőt, a gyámi tanácsadót, a speciális gyermekotthon vezetőjét, valamint beszerzi a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményét. A meghallgatást szükség esetén a gyámhivatal hivatalos helyiségén kívül is meg lehet tartani.
(5) A gyámhivatal a nevelési felügyelet kérdésében a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményétől csak kivételesen indokolt esetben térhet el.
(6) A gyámhivatal a gyermek nevelési felügyeletéről 5 munkanapon belül határoz.
(7) A gyámhivatal a nevelési felügyeletet szükség szerint, de legalább havonta felülvizsgálja a megyei, fővárosi szakértői bizottság véleménye alapján.
81/C. § (1) A gyámhivatal nevelési felügyeletet elrendelő vagy azt felülvizsgáló határozata ellen fellebbezésnek helye nincs. A gyámhivatal a határozatát - annak közlésétől számított három napon belül - felülvizsgálat végett a bíróságnak megküldi.
(2) A bíróság nemperes eljárásban, a határozat megküldésétől számított tizenöt napon belül határoz a nevelési felügyelet fenntartásáról vagy megszüntetéséről.
(4) A bírósági eljárásban biztosítani kell a gyermek megfelelő képviseletét. A gyermek képviseletére a gyermekjogi képviselő is jogosult. Ha a gyermeknek az eljárás során nincs képviselője, részére a bíróság ügygondnokot rendel ki.
(5) A bírósági eljárásban hozott érdemi határozat ellen fellebbezésnek helye nincs.
81/D. § A nevelési felügyelet megszűnik a bíróság erre irányuló döntése alapján, a meghatározott idő elteltével, továbbá hivatalból vagy - a gyermek, a gyermekjogi képviselő, a gyermekotthon vezetője általi - kérelemre. A nevelési felügyelet megszüntetése iránti eljárás során minden esetben ki kell kérni a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményét.
82. § (1) A gyámhivatal az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és tartós nevelésbe vétel iránti eljárással érintett gyermek gondozási helyét - a gyermek és az átmeneti nevelésbe vett gyermek szülőjének meghallgatása után - a (6) bekezdésben meghatározott megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság, valamint a 132. § (1) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy szakvéleményének segítségével határozza meg.
(6) A megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottságot a megyei, fővárosi területi gyermekvédelmi szakszolgálat működteti. Az országos gyermekvédelmi szakértői bizottságot a gyermekek és az ifjúság védelméért felelős miniszter (a továbbiakban: miniszter) jelöli ki ötéves időtartamra.
(7) A megyei, fővárosi, illetve az országos gyermekvédelmi szakértői bizottság legalább három tagból, a speciális szükségletű gyermekek vizsgálata esetén legalább öt tagból áll. A szakértői bizottság állandó tagja egy fő gyermekorvos, egy fő gyermek-szakpszichológus és egy fő szociális munkás. A speciális szükségletű gyermekek esetében a három állandó tagból álló bizottság kiegészül egy fő pszichiáterrel és egy fő gyógypedagógussal. A gyermekvédelmi szakértői bizottság felkérésére munkájába bevonható a gyermek egészségi, mentális és általános személyiségállapota szerinti eseti szakértő is.
84. § (2) Gyámi feladatokat lát el a nevelőszülő - feltéve, ha a gyámságot vállalja - továbbá a gyermekotthon vezetője. A miniszter által vezetett minisztérium (a továbbiakban: minisztérium) speciális gyermekotthonának vezetője az otthonban elhelyezett gyermekek gyámjául nem rendelhető.
95. § (1) A megyei, a fővárosi és - a 94. § (2) bekezdésében meghatározott feladatain túl - a megyei jogú városi önkormányzat az e törvényben foglaltak szerint biztosítja az otthont nyújtó ellátást és az utógondozói ellátást, a megyei, a fővárosi önkormányzat a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatást.
101. § (3) A miniszter gondoskodik az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett
a) súlyos pszichés vagy disszociális tüneteket mutató, illetve pszichoaktív szerekkel küzdő, továbbá
b) akut orvosi ellátást nem igénylő - egyedi gondozásra szoruló - szerzett immunhiányos tünetegyüttesben szenvedő gyermekek ellátásának feltételeiről,
feltéve, ha - az országos gyermekvédelmi szakértői bizottság véleménye alapján - a gondozásuk máshol nem biztosítható vagy ha külön elhelyezésük szükséges. Ennek érdekében speciális gyermekotthonokat tart fenn.

1999. évi XLII. törvény a nemdohányzók védelméről:
2. § (2) Nem jelölhető ki dohányzóhely
d) gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézményben;
7. § (1) A dohányzással, a dohányzóhely kijelölésével összefüggő e törvényben, valamint a munkavédelemről szóló törvényben foglalt korlátozást, illetve kötelezettséget megszegő természetes vagy jogi személy, valamint jogi személyiség nélküli gazdasági társaság egészségvédelmi bírság, a dohánytermékek forgalmazására vonatkozó, e törvényben meghatározott tilalom megszegése esetén külön jogszabály szerint fogyasztóvédelmi bírság megfizetésére köteles, illetve vele szemben egyéb jogkövetkezmény alkalmazható.

 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról:
5/A. § (1) A szociális és gyámhivatal a bűnelkövetés, illetve a bűnismétlés megelőzését célzó feladata ellátása érdekében
k) a büntetőjogi felelősségre nem vonható 14 év alatti elkövetők ügyében szakmai támogatást nyújt a települési önkormányzat jegyzőjének (a továbbiakban: jegyző) és a gyermekjóléti szolgálatnak a kiskorú, illetve családja részére nyújtandó segítségre vonatkozóan, továbbá kezdeményezi a szükséges gyermekvédelmi intézkedéseket, és ezek végrehajtását ellenőrzi.
(2) A szociális és gyámhivatal minden év június 30. napjáig az előző évre vonatkozóan a 2. számú melléklet szerinti jelentésben elemzi az illetékességi területén a gyermekkorú, illetve a fiatalkorú bűnelkövetés helyzetét, és értékeli a bűnmegelőzési tevékenységet.
(3) A szociális és gyámhivatal a (2) bekezdés szerinti jelentés elkészítéséhez tájékoztatást kér
a) az Igazságügyi Hivatal illetékes területi hivatalától, a rendőrségtől, valamint a jegyzőtől és a gyermekjóléti szolgálattól a gyermekkorú, illetve fiatalkorú bűnelkövetők számáról, az általuk elkövetett bűncselekményekről, azok okairól,
b) a gyermekjóléti szolgálattól a családgondozás és a védelembe vétel eredményéről.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről: 
76. § (1) A gondozott gyermek számára naponta, az életkornak megfelelő, legalább ötszöri, legalább egy alkalommal meleg, az egészséges táplálkozás követelményének megfelelő étkezést kell biztosítani, a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően.
79. § (3) A gondozott gyermek részére biztosítani kell olyan eszközöket - különösen jegyet, bérletet az utazáshoz, postai költségeket a levelezéshez és a telefonáláshoz -, amelyek segítségével hozzátartozóival, illetve a gyámságát ellátó személlyel kapcsolatot tarthat.
81. § A különleges vagy speciális ellátásra szoruló gondozott gyermek számára a fejlődéséhez, illetve fejlesztéséhez, a gyógyulásához, rehabilitációjához, terápiájához szükséges és indokolt eszközök beszerzéséről a fenntartó gondoskodik.
82. § (1) A 3 éven felüli gondozott gyermeket személyes szükségleteinek kielégítésére - a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel - havonta zsebpénzzel kell ellátni. A zsebpénz havi összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének
a) 5%-ánál a 3-10 éves,
b) 13%-ánál a 10-14 éves,
c) 18%-ánál a 14 év feletti
gyermek esetében.
(2) A zsebpénznek az (1) bekezdésben meghatározott mértéken felüli összegét a gondozott gyermek szorgalma, magatartása figyelembevételével
a) gyermekotthonban elhelyezetteknél a nevelő javaslatára az intézmény vezetője,
havonta állapítja meg, és folyósítja.
(3) A gondozási helyéről önkényesen eltávozott (szökött) gondozott gyermeket a szökés időtartama alatt zsebpénz nem illeti meg.
(5) A gondozott gyermek a zsebpénze felhasználásáról maga dönt.
83. § (1) A gondozás, nevelés célja, hogy a gondozott gyermek testileg, értelmileg, érzelmileg, erkölcsileg korának és képességeinek megfelelően fejlődjék, személyisége a lehető legteljesebb módon kibontakozzék, és képessé váljon a vérszerinti családjába való visszailleszkedésre, vagy nevelőszülői, illetve örökbefogadó családba történő beilleszkedésre, vagy az önálló életvitelre. E cél érdekében a gondozását, nevelését, ellátását végző személyek kötelesek együttműködni egymással, valamint mindazon intézményekkel, amelyek a gondozott gyermekkel foglalkoznak.
(2) A fogyatékos gondozott gyermek számára az emberi méltóságát biztosító, képességeihez igazodó, és azokat a lehető legteljesebb mértékben kibontakoztató gondozást, nevelést kell biztosítani.
86. § (1) Ha a gondozott, illetve egyéb okból ellátásra befogadott gyermek engedély nélkül eltávozott a gondozási helyéről vagy oda a számára előírt időpontban nem tért vissza (továbbiakban együtt: eltűnt gyermek), az ellátást nyújtó megkíséreli felkutatni a tartózkodási helyét.
(2) Ha az eltűnt gyermek 14 éven aluli vagy betegsége, fogyatékossága miatt magáról gondoskodni nem tud, haladéktalanul, egyéb esetben 24 órán belül az ellátást nyújtó megkeresi az illetékes rendőri szervet az eltűnt gyermek felkutatása érdekében. Egyúttal közli az eltűnt gyermek személyi adatait, személyleírását, az azonosítására alkalmas jellegzetességeit (pl. sebhely, műtéti heg, tetoválás, anyajegy, beszédhiba, terhesség), az eltűnéskor viselt ruházatát, az eltűnés körülményeit, és a vélt feltalálási helyeket, valamint átadja az azonosításra alkalmas fényképet.
87. § (4) A gyermekotthon, más bentlakásos intézmény, valamint a nevelőszülői hálózat működtetője a gondozott gyermek, illetve a hozzátartozó kérésére indokolt esetben gondoskodik a gyermeknek a hozzátartozóhoz történő el- és visszakísérésről. A szülővel való kapcsolattartást elő kell segíteni abban az esetben is, ha a szülő előzetes letartóztatásban van, vagy szabadságvesztés büntetését tölti, feltéve, hogy ez megfelel a gyámhivatal döntésének.
112. § (1) A gyermekotthon belső életének rendjét, a gyermek, fiatal felnőtt jogai gyakorlásának és kötelességei teljesítésének szabályait a házirend tartalmazza. A házirendben kell megállapítani különösen
a) a napirendből adódó feladatokra,
b) a gyermek, fiatal felnőtt viselkedésére, továbbá a gyermekeknek, fiatal felnőtteknek egymással, valamint a gyermekotthon dolgozóival szemben tanúsítandó magatartására,
c) a gyermeknek, fiatal felnőttnek a hozzátartozókkal, illetve más személyekkel történő kapcsolattartására, a látogatás rendjére, az intézetből történő eltávozás és visszatérés rendjére,
d) a panaszjog érvényesítésének módjára [Gyvt. 36. § (1) bek.],
e) az érdek-képviseleti fórum véleményezési és egyetértési jogának gyakorlására
vonatkozó előírásokat.
126. § (1) A speciális gyermekotthon a szakellátás keretében
a) a súlyos pszichés tüneteket mutató,
b) a súlyos disszociális tüneteket mutató,
c) a pszichoaktív szerekkel küzdő
12. életévét - kivételesen indokolt esetben 10. életévét - betöltött gondozott gyermek számára kötelezően ellátandó alapfeladatként a gyermek állapotához igazodó speciális ellátást biztosít.
(2) A speciális gyermekotthonban legfeljebb 40 fő helyezhető el.
(3) A speciális gyermekotthon vagy a gyermekotthon speciális csoportja feladatkörébe tartozik a gyermekről való gondoskodás, szocializáció, reszocializáció, habilitáció és rehabilitáció is, ha a speciális gondozás más gondozási helyen nem biztosítható, illetve ha a gyermeknek a speciális gondozást nem igénylő gondozott gyermekektől való külön elhelyezése szükséges, és állapota nem indokolja a szociális bentlakásos intézményben való elhelyezését, vagy elhelyezése férőhely hiányában nem lehetséges.
(4) A gondozott gyermek elhelyezéséről az (1) bekezdésben meghatározott problématípusok szerint elkülönítetten kell gondoskodni.
(5) A speciális ellátást igénylő gondozott gyermekek közül legfeljebb 8 helyezhető el egy csoportban. A csoportban csak azonos nemű gyermekek helyezhetők el.
(6) A speciális gyermekotthonban, illetve gyermekotthon speciális csoportjában egy hálószobában legfeljebb 4 gondozott gyermek helyezhető el.
(9) A speciális gyermekotthonban ki kell alakítani olyan, a lakótérhez kapcsolódó, de attól zárhatóan elválasztott, önálló lakószobából, fürdőszobából és WC-ből álló biztonsági elkülönítőt, amelyben a Gyvt. 81/A. §-ának (1) és (2) bekezdése, valamint a Gyvt. 81/B. §-ának (3) bekezdése alapján személyes szabadságában korlátozott átmeneti vagy tartós nevelésbe vett (a továbbiakban: nevelésbe vett) gyermek tartózkodhat. A biztonsági elkülönítőt úgy kell kialakítani, hogy az abban tartózkodó nevelésbe vett gyermek magában kárt ne tehessen.
126/A. § (3) Amennyiben a személyes szabadság korlátozása során a speciális gyermekotthon vezetője a nevelésbe vett gyermek tartózkodási helyeként a biztonsági elkülönítőt jelöli ki, a személyes szabadság korlátozásának elrendelésével egyidejűleg intézkedni kell a nevelésbe vett gyermek haladéktalan orvosi vizsgálatáról.
(4) A nevelésbe vett gyermek a biztonsági elkülönítőben az orvos által szükségesnek tartott ideig, de legfeljebb 24 óráig tartózkodhat. Amennyiben a nevelésbe vett gyermek magatartása ezt követően sem rendeződik, kezelését fekvőbeteg-ellátó intézményben kell folytatni.
(5) Személyes szabadsága korlátozásának időtartama alatt a nevelésbe vett gyermek nem hagyhatja el a speciális gyermekotthon területét, illetve köteles a speciális gyermekotthon vezetője által kijelölt helyiségben - szükség szerint a biztonsági elkülönítőben - tartózkodni.
130. § (1) A Minisztérium országos illetékességgel speciális gyermekotthonokat működtet.
(2) A Minisztérium gyermekotthonának működésére a speciális gyermekotthonra vonatkozó rendelkezéseket a 131-135. §-ban foglalt eltérésekkel kell alkalmazni.
131. § (1) A Minisztérium gyermekotthona annak a 12. - kivételesen indokolt esetben 10. - életévét betöltött gondozott gyermeknek biztosít speciális ellátást, akinek gondozási helyéül a gyámhivatal az országos bizottság szakvéleménye alapján - a Minisztérium gyermekotthonát jelölte meg.
(2) A Minisztérium gyermekotthona a speciális ellátás keretében a gyermek állapotához, szükségleteihez igazodó terápiát nyújt azon gyermek számára, aki
a) súlyos neurotikus, illetve pszichotikus állapota, vagy
b) súlyos erőszakos cselekmények elkövetése, vagy
c) pszichoaktív szerek rendszeres használata, vagy
d) szerzett immunhiányos tünetegyüttesben való megbetegedése
miatt különleges szakértelmet igénylő terápiára szorul.
(3) A gyermekek elhelyezéséről a (2) bekezdésben meghatározott problématípusok szerint elkülönítetten kell gondoskodni.
(4) A Minisztérium gyermekotthona az üres férőhelyeiről folyamatosan tájékoztatja az országos bizottságot.
(5) A Minisztérium gyermekotthona nyilvántartást vezet azokról a gyermekekről, akiknek az elhelyezésére az országos bizottság javaslatot tett, de férőhely hiányában elhelyezésükre csak későbbi időpontban kerülhet sor (várakozó lista). A Minisztérium gyermekotthona haladéktalanul értesíti a várakozó listán szereplő gyermek ügyében illetékes területi gyermekvédelmi szakszolgálatot és a törvényes képviselőt, ha a gyermeket fogadni tudja.
132. § Ha a gyám a nevelésbe vett gyermeknek a Minisztérium gyermekotthonában történő elhelyezését tartja indokoltnak, javaslatot tesz a gyámhivatalnak a gyermek gondozási helyének megváltoztatására.
133. § (1) A gyámhivatalnak a gondozási helyet kijelölő, vagy a gondozási hely megváltoztatását elrendelő határozata alapján a gyám gondoskodik a nevelésbe vett gyermeknek a Minisztérium gyermekotthonába történő kíséréséről.
(2) A Minisztérium gyermekotthonában elrendelt nevelési felügyelet végrehajtására a 126/A. §-ban foglaltak az irányadóak.
134. § (1) A Minisztérium gyermekotthonában a nevelésbe vett gyermek az ott történő elhelyezését szükségessé tevő ok megszűnéséig, de legfeljebb 2 évig tartózkodhat.
(2) Az igazgató, amennyiben a nevelésbe vett gyermeknek a Minisztérium gyermekotthonában való elhelyezését már nem tartja indokoltnak, javasolhatja a gyámhivatalnak a nevelésbe vett gyermek gondozási helyének megváltoztatását.
(3) Ha a gyámhivatal - az országos bizottság véleményének figyelembevételével - határozatot hoz a gyermek gondozási helyének megváltoztatásáról, a gyám gondoskodik a nevelésbe vett gyermeknek a gyámhivatal határozatában megjelölt új gondozási helyére való kíséréséről.
135. § (1) Ha a nevelésbe vett gyermeknek a Minisztérium gyermekotthonában történő tartózkodása a gyermek speciális szükségleteihez, állapotához igazodó terápia, vagy tanulmányainak befejezése érdekében nagykorúvá válását követően is indokolt, a gyermekotthon igazgatója a nevelésbe vett gyermek nagykorúságának elérése előtt 3 hónappal javaslatot tesz a gyámnak a gyermek utógondozói ellátásra történő felterjesztésére. A Minisztérium gyermekotthonának igazgatója a javaslattal együtt megküldi a nevelésbe vett gyermek utógondozói ellátásra való befogadásáról szóló nyilatkozatot.
(2) Ha a Minisztérium gyermekotthonában elhelyezett, utógondozói ellátott fiatal felnőtt speciális szükségleteihez, állapotához igazodó terápia befejeződött, vagy tanulmányait befejezte, de utógondozói ellátása továbbra is indokolt, ez irányú kérelmét az utógondozást elrendelő gyámhivatalnál terjesztheti elő.
163. § (1) Ha a szakellátást olyan - magasabb vezető által irányított - önálló intézmény biztosítja, amely több gyermekotthont is magában foglal, az intézményben önálló szakmai egységeket kell kialakítani, amelyek
a) legfeljebb 40 gyermeket befogadó gyermekotthonból, illetőleg különleges, vagy speciális otthonból, vagy
b) legfeljebb összesen 48 gyermeket befogadó lakásotthonokból
állnak.
(2) Az önálló szakmai egység szakmai programmal rendelkezik és élén gyermekotthon vezető áll, aki az egységben elhelyezett gondozott gyermekek számára gyámként kirendelhető.

1. számú melléklet a 15/1998. (IV. 30.) NM rendelethez
A gyermekjóléti és gyermekvédelmi személyes gondoskodás formáinak szakmai létszám irányszámai és létszámminimum normái
 2/b) Speciális gyermekotthon 
(max. 40 férőhely, max. 8 gyermek/csoport)	 intézményvezető	 1 fő	
 gyermekcsoportonként	nevelő
gyermekvédelmi asszisztens
gyermekfelügyelő	 2 fő
1 fő
2 fő	
 	 (ha a nevelők száma magasabb, a gyermekvédelmi asszisztensek, 
illetve a gyermekfelügyelők száma csökkenthető, ha a csoportra 
vonatkozó összlétszám 5 alá nem kerül)	 	
 	családgondozó (utógondozó)
pszichológus
gyógypedagógus vagy fejlesztő pedagógus
orvos: létszámuk fenntartói döntés alapján kerül megállapításra
 növendékügyi előadó vagy gyermekvédelmi ügyintéző	 10 óra/hét
1 fő/3 csoport
1 fő/3 csoport

1 fő/intézmény	
 Módszertani feladatot ellátó intézményben	 módszertani szaktanácsadó	 2 fő	

23/2003. (VI. 24.) BM-IM együttes rendelet a belügyminiszter irányítása alá tartozó nyomozó hatóságok nyomozásának részletes szabályairól:
145. § (1) Ha a fiatalkorú gyanúsítottnak nincs meghatalmazott védője, a nyomozó szerv köteles védőt kirendelni. A védő kirendeléséről a megalapozott gyanú közlésével egyidejűleg kell gondoskodni.
(2) A nyomozó szerv a megalapozott gyanú közlésétől kezdődően köteles vizsgálni, hogy felmerülnek-e a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvtv.) 17. §-ának (2) bekezdésében meghatározott jelzési kötelezettség teljesítését megalapozó körülmények.
(3) A nyomozó szerv a fiatalkorúval szemben indult büntetőeljárásról, továbbá a szülő vagy törvényes képviselő által a gyermek- vagy fiatalkorú sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt indult büntetőeljárásról a megalapozott gyanú közlését követően értesíti a gyermekjóléti szolgálatot, továbbá a gyermek-, illetve fiatalkorú lakóhelye szerint illetékes gyámhatóságot.
(4) A nyomozó szerv a fiatalkorú ügyében a Gyvtv. alapján tett intézkedéséről az intézkedésről szóló irat másolatának megküldésével haladéktalanul értesíti az ügyészt.