Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3804/2009. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
Hivatalomhoz Budapest Főváros Önkormányzatának Cseppkő utcai Gyermekotthona (1025 Budapest, Cseppkő utca 74.) szakmai munkáját, a gondozott gyermekekkel való bánásmódot sérelmező beadvány érkezett.
A beadvány tartalmazta, hogy az otthon B/4-es részlegének munkaközösség vezetője a gyermekekkel rendszeresen kiabál, nevelési módszerei miatt a csoportban élő gondozottak kifejezetten agresszívek, kezelhetetlenek. A panaszos tájékoztatatása szerint a munkaközösség-vezető az egyik gyermeket tettleg is bántalmazta (ráncigálta, hideg vízzel lelocsolta).
Tekintettel arra, hogy a beadványban foglaltakkal összefüggésben felmerült a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. 16. § (1) és (2) bekezdéseiben kapott felhatalmazásom alapján vizsgálatot indítottam. Az Obtv. 18. § (3) és (10) bekezdése alapján pedig felkértem Budapest Főváros Önkormányzata Főpolgármesteri Hivatal Gyermek-és Ifjúságvédelmi Ügyosztálya vezetőjét a panaszban sérelmezettek, továbbá a gyermekotthon szakmai munkájának általános vizsgálatára, és annak eredményétől függően a szükséges intézkedések megtételére.

Az érintett alkotmányos jog
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)

A megállapított tényállás
A gyermekotthonban az ügyosztály június 12-én helyszíni vizsgálatot tartott, az intézmény szakmai munkájának ellenőrzésére a fenntartó gyermekvédelmi szakértőket kért fel. A 2009. június 2-21-e közötti ellenőrzés során a szakértők elemezték az intézményi dokumentumokat, helyszíni ellenőrzést tartottak, beszélgettek a vezetőkkel, a munkatársakkal és a gondozott gyermekekkel, továbbá egyéni interjúkat készítettek. A szakértők a gyermekotthonban különböző napszakokban és hétvégén is látogatást tettek, célzott megfigyeléseket végeztek.

1/A. A gyermekotthon B/4 részlegét érintő fenntartói vizsgálat
A fenntartó vizsgálata alapján a következő tényállás rögzíthető. A fenntartó meghallgatta az intézmény igazgatóját, szakmai igazgató-helyettesét, az érintett gyermekotthoni szakmai egység vezetőjét, pszichológusát, családgondozóját, a csoport szakdolgozóit, köztük a bejelentéssel érintett – ez év januárjától munkaközösség-vezetőként dolgozó – gyermekfelügyelőt, a csoportban nevelkedő nyolc gyermek közül hatot.
A csoportban nevelkedő gyermekek közül négy fő enyhe értelmi fogyatékos, továbbá magatartászavaros, és/vagy részképesség zavaros. Hat gyermek sajtos nevelési igényű, a csoport minden tagja különleges ellátást igényel.
A beadványban említett gyermek enyhe értelmi fogyatékos, sajátos nevelési igényű, a személyiségéből adódó problémák napi szinten agresszív magatartásban és váratlan hangulatváltozásban is megnyilvánulnak. Önálló feladatvégzésre nem képes, azokat csak állandó ellenőrzés és felügyelet mellett tudja teljesíteni. A gyermek hangulata hullámzó, hirtelen erős szeretetigény és szeretet megnyilvánulást követően elutasítóvá válik, befelé fordul. 
A csoportban jelenleg egy nevelő és négy gyermekfelügyelő dolgozik. A nevelő és a panasszal érintett gyermekfelügyelő a csoport 2005. évi megalakulása óta végzi itt a munkáját.
Az igazgató elmondta, hogy a két stabil munkatárs mellett a három gyermekfelügyelői státusz hosszabb távon betöltetlen volt. Míg a fluktuáció a nevelők körében minimális, a gyermekfelügyelőknél – az egész intézményben – jellemző. Az intézményvezető szerint a nagyfokú terhelés és az alacsony munkabér mellett hosszabb távon nagyon kevesen vállalják a gyermekfelügyelői munkát, közülük is elenyésző azoknak a száma, akik igazán alkalmasak a feladat megfelelő ellátására. A B/4-es csoportban az átlagosnál is nagyobb volt a fluktuáció, melynek okát a szakemberek abban látják, hogy az ott nevelkedő gyermekek személyiségállapotából eredő feladatok a szakdolgozók számára erősebb igénybevételt és terhelést jelentenek, amit hosszabb távon kevesen bírnak. 
A gyermekotthon igazgatójának, és szakmai vezetőjének nincs tudomása arról, hogy a panasszal érintett gyermekfelügyelő meg nem engedett nevelési módszereket alkalmazott volna. A gyermekfelügyelő munkájáról mindketten kifejezetten elismerően nyilatkoztak. A szakmai vezető elmondta tudomása van arról, hogy a kolléga néha felemeli a hangját, erélyesen utasítja rendre a gyermekeket. Ezt a gyermekfelügyelő sem cáfolta. A gyermekfelügyelővel 2005. óta együtt dolgozó pedagógus kijelentette, soha nem tapasztalta, hogy munkatársnője tettleg bántalmazta, vízzel locsolta volna a gyermeket. Az érintett gyermekfelügyelő beszámolt arról, hogy a gyermeket vízzel való lemosással, illetve vizes törölközővel letörölve valóban próbálta megnyugtatni, a gyermekek bántalmazására vonatkozó állítást azonban határozottan cáfolta. A meghallgatott gyermekek egybehangzóan állították, hogy testi fenyítést velük szemben nem alkalmaztak.
A felnőttek közül többen is beszámoltak arról, hogy egy próbaidejét töltő nevelő az egyik a gyermeket, aki lefekvés után felkelt és kiszaladt a szobából büntetésből hideg vízbe állította. Az eseményről való tudomásszerzést követően őt az igazgató azonnali hatállyal elbocsátotta.
A fenntartói vizsgálat feltárta, hogy a csoportban hosszú ideje nem megfelelő a szakdolgozói stabilitás. A gondozott gyermekek személyiségállapota miatt elengedhetetlen a szakmailag felkészült, stabil szakmai közösség biztosítása. Szükséges a gyermekek mielőbbi, intenzív gyógy/vagy fejlesztőpedagógusi segítése.

1/B. A gyermekotthon B/4 részlegét érintő szakértői vizsgálat
A szakértői vizsgálat is megerősítette, hogy a dolgozók körében a B/4-es részlegben volt a legnagyobb a fluktuáció. A csoportban dolgozó egyetlen pedagógus végzettségű férfi kolléga a délutáni szolgálatot biztosítja. A szakértői vélemény szerint a csoportban nevelkedő gyermekeknek életkoruk és személyiségállapotuk miatt szükségük lenne arra, hogy a délutáni órákban szakképzett pedagógusnő is foglakozzon velük.
A szakértői vélemény, noha elismeri a gyermekfelügyelő végzettségű munkaközösség-vezető igyekezetét rögzíti, hogy a feladat ellátása túl nagy teher. A szakértők megítélése szerint ezen munkakör ellátása nem nélkülözheti a mélyebb, pedagógiai, pszichológiai, ismereteket, a felsőfokú szakképzettséget. A szakvélemény tartalmazza azt is, hogy a csoport gyógypedagógiai segítséget egyáltalán nem kap, a pszichológiai szaksegítség pedig a meglévő feladatokhoz képest elenyésző. A szakértők észrevételezték, hogy a csoport összetétele miatt a szakdolgozók – képzettségüknél és adottságaiknál fogva – nem tudják maradéktalanul biztosítani a gyermekek szükségleteihez igazodó fejlesztést, szaksegítséget. Komoly nehézségeket jelent a gyermekek közötti agresszió, az egymással szembeni játszmák, a munkaközösség-vezető és a nevelő közötti ellentét, a korábbi sérelmekből, nézeteltérésekből eredő ellenérzések. Az ellenőrzést végzők két alkalommal is felfigyeltek a gyermekek viselkedésére történő kimondott és kifejezett agresszív szakdolgozói reagálásra. Az egyik esetben a munkaközösség-vezető verbálisan és nonverbálisan egyaránt túl keményen és ellenérzést sugallóan kommunikált a gyermekkel, majd rövid időn belül a gyermeknek adott gyors puszival próbálta ellensúlyozni szigorúságát. A másik alkalommal az egyik – a közelmúltban alkalmazott – gyermekfelügyelő a gyermek engedetlenségére túlzó kiabálással reagált.
A szakértői vélemény több szakmai hibát, illetőleg mulasztást is rögzít. Például a csoportba nem lett volna szabad ennyi fogyatékos, és sajátos nevelési igényű gyermekeket helyezni, szakmai vezetőnek gyermekfelügyelői végzettségű munkatársat kinevezni, az új dolgozók betanításához pedagógus végzettségű szakember és/vagy pszichológus segítségét mellőzni.
A szakértők a szakmai hibák és mulasztások komplex kezelése érdekében javaslatot tettek gyógypedagógus alkalmazására, a csoport napi szintű pszichológiai segítésére, a csoport dolgozói számára hetente team megbeszélésre, szupervízióra. Indítványozták a rendszeres vezetői ellenőrzést, a munkatársak következetes segítését, a munkaközösség vezetésével szakmailag képzett (elsődlegesen gyógypedagógus végzettségű) munkatárs megbízását, az új dolgozók kiválasztásához pszichológus igénybevételét.

2) A gyermekotthon szakmai tevékenységének vizsgálata
Az általam kezdeményezett ellenőrzés kiterjedt az intézmény három gyermekotthoni szakmai egységének teljes szakmai tevékenységére. A szakértői vélemény – a szakmai munka pozitívumainak bemutatása mellett – részletezve a hiányosságokat, javaslatot tett azok kiküszöbölésére.
Az ügyosztály a szakérői vizsgálat megállapításaival egyetértett. A szakértői vizsgálatban megfogalmazott ajánlásokat feladatként határozta meg az intézményvezetés számára. A feladatok megvalósítására – a feladatok és határidők megnevezésével – intézkedési terv készítését rendelte el. 
Az Obtv. hatásköri szabályait figyelembe véve a szakvélemény azon részeit, amelyek a gyermekotthon működésének alapvető jogok sérelmével összefüggésbe nem hozható szakmai hiányosságait tárja fel jelentésem nem tartalmazza.
Ugyanakkor szükségesnek vélem megemlíteni, hogy a szakértők – egyebek mellett – elismeréssel nyilatkoztak a gyermekotthon belső használatra készült színvonalas szakmai kézikönyvéről, a vagyonkezelés jó adminisztratív előkészítésről, egyes szakmai egységekben a tanulmányi munkát segítő pedagógiai munkáról, a gyermekek felkészülését segítő önkéntesek munkájáról. Példaértékűnek tartották az intézmény nyári szünidei táborait, a külső helyszíneken megvalósított szabadidős programokat, a drogprevenciós és kalandterápiás munkacsoport tevékenységét, a sport és mozgás sokrétű biztosítását, a színvonalasan megtartott ünnepeket.
A vizsgálatot végzők a szervezett szabadidős programokon kívül azonban nem találkoztak a csoporton belül kezdeményezett, a felnőttekkel közösen végzett szabadidős tevékenységgel (pl. játéktanítás). A tapasztalatok szerint a gyermekek hétköznapokon a szabadidejüket többnyire TV-nézéssel, udvari tartózkodással, olykor semmittevéssel töltik. A gyermekönkormányzat elnöke elmondta, hogy hétvégeken gyakran „tengés-lengés” van a házon belül, a gyermekek igényelnék a számítógép használatának lehetőségét, szeretnének asztaliteniszezni. A diákelnök a csoportban található játékokat is silánynak tartja, időszerűnek véli a sportpálya rendbetételét is.
A szakértők mindhárom szakmai egységet érintően a dolgozóktól és az ellátottaktól is jelzést kaptak az egy főre eső ételadag mennyiségével kapcsolatban. Bár – a korábbi ilyen irányú panaszokat figyelembe véve – az intézményvezető rendelkezett az étkezési normatíva emeléséről, az étel mennyisége és minősége is javult, a helyzet a vizsgálat idején sem volt megnyugtató. Az egységes napi ételadag továbbra sem veszi figyelembe az életkori sajátosságokból eredő igényeket, azt a kamaszkorú gyermekek gyakran kevésnek találják. Egyes csoportnevelők főként a tízórait és az uzsonnát nem tartották elegendőnek. Az ellenőrzést végzők tapasztalatai is alátámasztották az elmondottakat. A csoportok az ételhiányt különbözőképpen pótolják. Például, ha a konyhán van maradék, azt elkérik. Egy másik csoport a fő étkezéseket a reggeliről megmaradt élelmiszerrel pótolja. Van ahol kiegészítésként kenyeret vásárolnak. Egy másik csoportban a gyermekek – igény szerint – kedvezményesen vásárolt zacskós levest ehetnek, ennek árához a zsebpénzükből levont jelképes összeggel járulnak hozzá. Olyanra is van példa, hogy szóbeli megállapodás alapján a gondozottak zsebpénzükből havi 100-200 forintot összeadnak, és abból vásárolnak élelmiszert. Van olyan csoport, ahol a nevelők otthonról hoznak zsírt, vajat.
A vizsgálat idején a heti étlap összeállítása sem volt teljesen megfelelő. A hét egymást követő három napján a főétkezéshez párolt rizs volt a köret, két egymást követő napon nagyon hasonló jellegű étel volt (rántott karfiol párolt rizzsel, illetve töltött karalábé párolt rizzsel).

A vizsgálat megállapításai
I. Hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 16. § (2) bekezdése alapján az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat. A hivatkozott törvény 29. § (1) kezdésének a) pontja értelmében a közigazgatási feladatot ellátó szerv hatóságnak minősül.
Tekintettel arra, hogy gyermekvédelmi szakellátás intézményei közigazgatási feladatotokat látnak el, eljárásuk vizsgálata ombudsmani hatáskörbe tartozik.

2. Az érintett alkotmányos jog tekintetében
Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermeknek a család, az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát deklarálja. A Gyermekjogi Egyezmény rögzíti a családi környezetétől ideiglenesen vagy véglegesen megfosztott, vagy saját érdekében családjában nem hagyható gyermek jogát az állam különleges védelmére és segítségére. Az Egyezményt aláíró államok a fogyatékos gyermekek a különleges gondozáshoz való jogát is elismerik. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a gyermeknek az a joga, hogy az állam részéről a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemben és gondoskodásban részesüljön, az állam alkotmányos kötelességét alapozza meg a gyermek fejlődésének védelmére. [21/1996. (V. 17. AB határozat]

3. Az ügy érdeme tekintetében
Ad)1 A Gyvt. a gyermekvédelmi szakellátásban nevelkedő gyermek jogaként nevesíti az életkorához, egészségi állapotához, fejlettségéhez, valamint egyéb szükségleteihez igazodó állandóságot, érzelmi biztonságot nyújtó nevelkedést. A fogyatékos gyermekek számára különleges ellátást kell biztosítani. Az NM rendelet szerint a családot pótló, otthont nyújtó ellátásban részesülő gondozott gyermek számára testi, értelmi, érzelmi, erkölcsi fejlődését elősegítő, életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő nevelést, gondozást (teljes körű ellátást) kell nyújtani. A gondozás, nevelés célja – egyebek mellett –, hogy a gyermek testileg, értelmileg, érzelmileg, erkölcsileg korának és képességeinek megfelelően fejlődjék, személyisége a lehető legteljesebb módon kibontakozzék.
A gyermekotthon B/4-es csoportjába elhelyezett gyermekek mindegyike különleges ellátást igényel, közülük négyen enyhe értelmi fogyatékosok, hatan sajátos nevelési igényűek. A tanulási nehézségekkel küzdő, magatartászavaros, beilleszkedési problémákkal küzdő gyermekek részben a gyermekfelügyelők körében mutatkozó nagyfokú fluktuáció, részben pedig a velük foglakozók képzettsége, adottsága miatt nem kapják meg a személyiségállapotukhoz igazodó fejlesztést, nevelést. A különleges ellátást igénylő gyermekek gyógypedagógiai segítséget nem kapnak, továbbá rendelkezésre álló pszichológiai segítségég nem elegendő.
Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy az előzőekben ismertetett szakmai hiányosságok visszásságot okoznak az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében deklarált, a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz fűződő jogával összefüggésben.
Megállapítható az is, hogy a munkaközösség-vezető és a csoportban dolgozó egyik gyermekfelügyelő emelt hangon, agresszíven beszélt a gyermekkel. Tény, hogy a gyermekek a hirtelen jött ellentétes üzeneteket – keményhangú számonkérést, utasítást, majd az azt követő puszilgatást – nem tudják kezelni. Nem kizárt, hogy a halmozottan problémás, nehezen kezelhető gyermekek agresszivitását a következetlen nevelési módszerek, az emelt hangnem fokozza.
A gyermek tettleges bántalmazására vonatkozó kifogás a vizsgálat során nem nyert megerősítést, erre tekintettel alapvető joggal összefüggő visszásság megállapítására nem volt lehetőségem.
Ad)2. Az otthont nyújtó ellátás keretében gondoskodni kell a gondozott gyermekek szabadidejének hasznos eltöltéséről. Ennek érdekében biztosítani kell a művelődéshez, a játékhoz, sporthoz szükséges eszközöket. Álláspontom szerint a szabadidő hasznos eltöltése magában foglalja a gyermekek hétközbeni, hétvégi szabadidejének hasznos, részben a felnőttek által kezdeményezett/ javasolt, időnként irányított szabadidős tevékenységet is. A semmittevés, a céltalan lézengés, különösen a kamaszkorú gyermekek esetében veszélyes lehet. Álláspontom szerint a szabadidős programok szervezésének fokozásával, illetve az azokon való részvételbe a gondozottak bevonásával a gyermekek szabadidejének tervezett, értelmes, koruknak megfelelő tevékenységgel való kitöltésével megelőzhetők/csökkenők a magatartási problémák.1
A diákelnök által jelzett igények jogosak, a szabadidő hasznos eltöltéséhez szükséges eszközöket a gyermekotthonnak kell biztosítani. Az elhasználódott játékok cseréje, a sportpálya felújítása ugyancsak az ellátást nyújtó feladata.
Az előzőekben ismertetett hiányosságok tekintetében a gyermekvédelmi szakellátásban nevelkedő gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való joga sérelmének közvetlen veszélyét állapítottam meg.
A gondozott gyermek számára naponta, az életkornak megfelelő, legalább ötszöri – legalább egy alkalommal meleg –, az egészséges táplálkozás követelményének megfelelő étkezést kell biztosítani [NM rendelet 76. § (1) bek.]. Megállapítottam, hogy a gyermekotthonban a fenti rendelkezést figyelmen kívül hagyva, kortól és nemtől függetlenül minden gyermek egységes napi ételadagot kap. Megállapítható az is, hogy a vizsgált időszakban a heti étrend összeállítása sem felelt meg teljesen az egészséges táplálkozás követelményének.
A vonatkozó jogszabály szerint a zsebpénz a személyes szükségletek kielégítését szolgálja. Álláspontom szerint annak felhasználásáról a gyermek szabadon dönt. A gyermek étkezését az ellátást nyújtónak kell biztosítania, ahhoz anyagi hozzájárulás a gyermektől nem kérhető és nem fogadható el. A csoportokban dolgozók erőfeszítését a gyermekek élelmezésének kiegészítéséhez tiszteletre méltónak tartom, a gondozottak teljes körű ellátása azonban állami feladat.
Megállapítottam, hogy az élelmezéssel kapcsolatban feltárt hiányosságok visszásságot okoznak a gyermekvédelmi szakellátásban nevelkedő gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való jogával összefüggésben.
Mindebből következően a fenntartó intézkedésére tekintettel ajánlást nem teszek, de az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján az ügyosztályvezetőt kérem, hogy a gyermekotthon intézkedési tervét küldje meg részemre, annak végrehajtását kísérje figyelemmel, arról tájékoztasson. 
Figyelemmel arra, hogy az országgyűlési biztosok korábbi egyedi és átfogó vizsgálatai többször megállapították2, hogy a gyermekvédelmi szakellátásban élő gondozottak étkezésére, és a dologi kiadásokra fordítható összeg nem minden esetben elegendő az ott élők megfelelő ellátásához és ezt az Országos Gyermekotthoni Parlament küldöttei is többször jelezték Jelentésemet – a Gyvt. 11. § (2) bekezdésben foglalt kötelezettségemnek eleget téve –figyelemfelhívásul megküldöm Országgyűlés Elnökének.

Budapest, 2009. szeptember 3.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Mellékletek: 
1. Lábjegyzet
1. OBH 2376/2002., OBH 4387/2005., OBH 1685/2007. OBH 2145/2007.
2. OBH 2376/2002., OBH 1651/2006, OBH 1922/2006., OBH 1685/2007.

2. Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
16. § (2) Az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
20. cikk 1. Minden olyan gyermeknek, aki ideiglenesen vagy véglegesen meg van fosztva családi környezetétől, vagy aki saját érdekében nem hagyható meg e környezetben, jogosult az állam különleges védelmére és segítségére.
2. Az Egyezményben részes államok hazai jogszabályainak megfelelően intézkednek helyettesítő védelem iránt az ilyen gyermek számára.
3. Ez a helyettesítő védelem történhet családnál való elhelyezés, az iszlám jog kafalah-ja szerinti gondnokság, örökbefogadás, illetőleg szükség esetén megfelelő gyermekintézményekben való elhelyezés formájában. A megoldás kiválasztásánál kellően figyelembe kell venni a gyermek nevelésében megkívánt folyamatosság szükségességét, valamint nemzetiségi, vallási, kulturális és nyelvi származását.
23. cikk 1. Az Egyezményben részes államok elismerik, hogy a szellemileg vagy testileg fogyatékos gyermeknek emberi méltóságát biztosító, önfenntartását előmozdító, a közösségi életben való tevékeny részvételét lehetővé tevő, teljes és tisztes életet kell élnie.
2. Az Egyezményben részes államok elismerik a fogyatékos gyermeknek a különleges gondozáshoz való jogát, és a rendelkezésükre álló forrásoktól függő mértékben, az előírt feltételeknek megfelelő fogyatékos gyermeknek és eltartóinak, kérelemre, a gyermek állapotához és szülei vagy gondviselői helyzetéhez alkalmazkodó segítséget biztosítanak.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
9. § (1) Az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek joga különösen, hogy életkorához, egészségi állapotához, fejlettségéhez, valamint egyéb szükségleteihez igazodóan a) állandóságot, érzelmi biztonságot nyújtó teljes körű ellátásban, gondozásban, - nemzetiségi, etnikai és vallási hovatartozását figyelembe vevő - megfelelő nevelésben, oktatásban részesüljön…
11. § (2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen, b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
45. § (1) A gyermekek átmeneti gondozása keretében a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését elősegítő, az életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő étkeztetéséről, ruházattal való ellátásáról, mentálhigiénés és egészségügyi ellátásáról, gondozásáról, neveléséről, lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) kell gondoskodni.
53. § (1) Otthont nyújtó ellátás keretében biztosítani kell az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára a) a 45. § (1) bekezdése szerinti teljes körű ellátást.
(2) Az otthont nyújtó ellátás keretében a) különleges ellátást kell biztosítani aa) a tartósan beteg, illetve fogyatékos, ab) a kora miatt sajátos szükségletekkel bíró három év alatti gyermek számára;
(6) Otthont nyújtó ellátást biztosít b) a gyermekotthon…
57. § (1) A gyermekotthon a) otthont nyújtó ellátást biztosít az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára….
104. § (1) A gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenységet ellátó állami és nem állami intézmény fenntartója.. e) ellenőrzi és évente egy alkalommal értékeli a szakmai munka eredményességét, a szakmai program végrehajtását, valamint a gazdálkodás szabályszerűségét és hatékonyságát…

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
75. § (1) Az otthont nyújtó ellátásban részesülő gondozott gyermek számára a) teljes körű ellátást [Gyvt. 45. § (1) bekezdés],
(2) A teljes körű ellátás keretében a gondozott gyermek számára a) lakhatási lehetőséget, valamint legalább a 76-82. §-okban meghatározott ellátást, továbbá b) testi, értelmi, érzelmi, erkölcsi fejlődését elősegítő, életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő - a 83-84. §-okban meghatározott - nevelést, gondozást kell nyújtani.
76. § (1) A gondozott gyermek számára naponta, az életkornak megfelelő, legalább ötszöri, legalább egy alkalommal meleg, az egészséges táplálkozás követelményének megfelelő étkezést kell biztosítani, a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően.
(2) Ha a gondozott gyermek egészségi állapota indokolja, részére az orvos előírásainak megfelelő étkezést kell biztosítani.
80. § (1) A gondozott gyermek szabadidejének hasznos eltöltése érdekében az ellátást nyújtó gondoskodik a kulturálódáshoz, játékhoz, sporthoz szükséges eszközökről.
(2) Az ellátást nyújtó gondoskodik a szabadidős tevékenységekhez szükséges és indokolt költségekről.
82. § (1) A 3 éven felüli gondozott gyermeket személyes szükségleteinek kielégítésére - a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel - havonta zsebpénzzel kell ellátni. A zsebpénz havi összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének a) 5%-ánál a 3-10 éves, b) 13%-ánál a 10-14 éves, c) 18%-ánál a 14 év feletti gyermek esetében.
83. § (1) A gondozás, nevelés célja, hogy a gondozott gyermek testileg, értelmileg, érzelmileg, erkölcsileg korának és képességeinek megfelelően fejlődjék, személyisége a lehető legteljesebb módon kibontakozzék, és képessé váljon a vérszerinti családjába való visszailleszkedésre, vagy nevelőszülői, illetve örökbefogadó családba történő beilleszkedésre, vagy az önálló életvitelre. E cél érdekében a gondozását, nevelését, ellátását végző személyek kötelesek együttműködni egymással, valamint mindazon intézményekkel, amelyek a gondozott gyermekkel foglalkoznak.
(2) A fogyatékos gondozott gyermek számára az emberi méltóságát biztosító, képességeihez igazodó, és azokat a lehető legteljesebb mértékben kibontakoztató gondozást, nevelést kell biztosítani.