Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2465/2009. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
A panaszos anya a 2001-ben született gyermeke apai kapcsolattartási ügyében kérte a segítségemet. A beadvány tartalmazta, hogy Nyíregyháza Megyei Jogú Város Gyámhivatala (gyámhivatal) az apai kapcsolattartást 2007 augusztusában szabályozta. A gyámhivatal – az anya kapcsolattatást rendszeresen meghiúsító magatartása miatt – 2008 januárjában Nyíregyháza Megyei Jogú Város Jegyzőjénél (jegyző) védelembe vételi eljárást kezdeményezett. A panaszos fellebbezésére az Észak-alföldi Regionális Államigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala (szociális és gyámhivatal) a határozatot megsemmisítve, a gyámhatóságot új eljárás lefolytatására utasította. A panaszos kifogásolta, hogy beadványa hivatalomhoz való benyújtásáig (2009. március) jogerős döntés a védelembe vétel tárgyában nem született. 
A panaszos sérelmezte, hogy mindkét hatóság eljárása során dokumentumok tűntek el, a meglévő iratokról másolatot nem kapott, iratbetekintési jogával sem élhetett minden esetben. A panaszos álláspontja szerint a hatósági döntések nem szolgálják a gyermek érdekét. 
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő, továbbá a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, ezért az Obtv. 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Figyelemmel az Obtv. 17. § (4) bekezdésében foglaltakra a védelembe vételi, továbbá a panaszos 2008. év májusban a kapcsolattartás újraszabályozása, és azt ezt követően indult végrehajtási eljárások vizsgálatára nyílt lehetőségem. Az ügy teljes körű feltárása érdekében a jegyzőtől és a gyámhivatal vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az érintett alkotmányos jog 
– A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog "A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2. § (1)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről (Btk.)
149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyszr.)
A megállapított tényállás
1) A gyámhivatal eljárása  

A hivatalvezető tájékoztatása szerint az iratbetekintési jogot a hatóság a panaszos részére minden esetben biztosította, az általa kért iratok másolatát rendelkezésére bocsátotta, a jegyzőkönyvek egy példányát mindig átvette. Iratok eltűnéséről a hivatalvezetőnek nincs tudomása.  
A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján a következő tényállás rögzíthető. A kapcsolattartás újraszabályozása és végrehajtása tárgyában a gyámhivatal 2006. óta folyamatosan eljárást folytat. Az eljárások során a gyámhivatal a panaszost több, az apát egy alkalommal eljárási bírásággal sújtotta. 
A vizsgált időszakban a panaszos kérelmére 2008. május 28-án indult eljárás a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában. A panaszos a fokozatos kapcsolattartás érdekében egyezséget kívánt kötni a gyermek apjával, kérte az apa kötelezését a heti egyszeri telefoni kapcsolattartásra, mediációs eljárást javasolt.
Az ügyintéző június 2-án telefonon a gyermekjóléti központ munkatársától tájékoztatást kért a 2007-ben szabályozott kapcsolattartás megvalósulásáról. A jogerős szabályozás alapján az apa páratlan hetek szombatján 9 órától 15.30-ig tarthatott kapcsolatot gyermekével. A gyermeket a kapcsolattartás kezdetekor az apa a gyermekjóléti szolgálatnál vehette volna át és oda is kellett volna visszavinnie. A határozat szerinti kapcsolattartás azonban egyetlen alkalommal sem valósult meg, ugyanis a gyermek csak ritkán és rövid időre volt hajlandó elmenni az apával. Valójában a kapcsolattartások a gyermekjóléti központnál zajlottak. A feljegyzések rögzítik, hogy a gyermek – ha kettesben maradhatott az apával – rövid idő múlva feloldódott, felszabadultan játszott vele.
A gyámhivatal a szülőket június 8-án meghallgatta. Az apa ragaszkodva a korábban szabályozott kapcsolattartáshoz az egyezségkötésre vonatkozó javaslatot és a mediációs eljárás igénybevételét elutasította.  A telefoni kapcsolattartásnak azért nem látta értelmét, mert véleménye szerint azt az anya arra használja fel, hogy a gyermek kezéből kivéve a telefont őt szidalmazza. A szülők csak a hétvégi munkarendre eső kapcsolattartás pótlása tekintetében jutottak egyezségre. 
A gyámhivatal 7639-33/2008.VII. számú, 2008. június 10-én kelt végzésével a gyermek és a szülők szakértői vizsgálatát rendelte el. Szakértőként a nevelési tanácsadó munkatársát jelölte ki. 
A panaszos május 23-án jelezte, hogy a kijelölt szakértőt – tekintettel arra, hogy rokoni kapcsolatban áll a gyermekjóléti szolgálat azon családgondozójával, aki ellen a panaszos kifogással élt – elfogultnak tartja, ezért a vizsgálatra a gyermeket nem viszi el. A gyámhivatal a gyermekjóléti központtól kért tájékoztatás alapján megállapította a szakértő elfogulatlanságát, felkérte a panaszost a pszichológussal való együttműködésre. A panaszos továbbra is független szakértő kijelölését kérte. A szakértői vizsgálatra megadott időpontban (2008. június 19.) az anya a gyermeket nem vitte el, június 30-a utáni időpontot kért. Az intézményvezetőt tájékoztatta a gyámhivatalt arról, hogy a nyári szabadságolások ideje miatt ebben az időszakban a vizsgálatot nem tudják elvégezni. A szeptember 3-ára megadott időpontban a szakértői vizsgálaton az anya és a gyermek nem jelent meg. 
A gyermekjóléti központ vezetője július 21-én kelt levelében tájékoztatta gyámhivatalt, hogy a panaszos az apai kapcsolattartás segítése érdekében a szakemberekkel nem működik együtt, viselkedése olykor az intézmény munkatársaival és vezetőivel szemben egyaránt agresszív.
A panaszos írásban jelezte, hogy véleménye szerint az apa kapcsolattartási idők alatt gyermekéhez nem megfelelően közeledik.
A panaszos augusztus 21-én iratbetekintést, augusztus 23-án pedig – tekintettel arra, hogy az apa 2009. július 19-én nem jelent meg a kapcsolattartáson – végrehajtást kért. Az ügyintéző hivatalos feljegyzése szerint a panaszos az iratokba betekintett.  A gyámhivatal a végrehajtási kérelmet 7369-61/2008.VII., 2008. augusztus 29-én kelt végzésével érdemi vizsgálat nélkül, mint időn túl benyújtottat elutasította. 
Az apa augusztus 21-én kelt levelében a gyermek elutasító megatartása miatt kérte, hogy a hatóság az általa kezdeményezett védelembe vételi eljárást szüntesse meg, jelezte, hogy gyermekével a jövőben csak akkor kíván kapcsolatot tartani, ha a kislány szívesen találkozik vele. Az apát a hatóság írásban tájékoztatta arról, hogy a gyermekével való kapcsolattartás nem csak joga, hanem kötelezettsége is. A jogerősen szabályozott kapcsolattartás be nem tartása esetén – a kötelezett szülő kezdeményezésére is foganatosítható végrehajtási intézkedés. A szülők meghallgatásáról felvett jegyzőkönyv arról tanúskodik, hogy a gyermek szülei együttműködésre képtelenek, a kapcsolattartások meghiúsulásáért mindkét fél a másikat okolja. 
A panaszos szeptember elején beszámolt arról, hogy az apa bejelentette, hogy a szeptember 13-án esedékes kapcsolattartásra nem tud elmenni, a pótlást a következő héten pedig nem tudja biztosítani, végrehajtást kért. 
A gyámhivatal a gyermekjóléti központ feljegyzésének rendelkezésére bocsátását kérte, az apát idézte, a panaszost az idézés időpontjáról értesítette. A gyermekjóléti központnak az apa is jelezte, hogy elfoglaltsága miatt nem tud megjeleni a szeptember 13-án esedékes kapcsolattartáson. A családgondozó kérte a panaszost, hogy feleslegesen ne vigye be a gyermeket. A panaszos a kérés és tájékoztatás ellenére a szabályozás szerinti időpontban megjelent a gyermekjóléti központban. A családgondozó feljegyezte, hogy a panaszos az ügyeletes családgondozóktól megemelt hangnemben követelte, hogy megjelenésüket feljegyzésben rögzítse, továbbá hogy a következő héten a pótlást nem tudja biztosítani. A gyermek az anya indulatos magatartásának végig tanúja volt.    
A gyermek a panaszos és az apa pszichológiai vizsgálatát végül a védelembe vételi eljárás során kirendelt pszichológus végezte el. Az anya kérésére a vizsgálatra kitűzött időpontot (2008. augusztus 25.) a szakértő 2008. szeptember 8-ára módosította. A szakvéleményt a gyámhivatal szeptember 23-án érkeztette. 
A szakvélemény – egyebek mellett – a következőket is rögzíti: „…a gyermek érzelmileg nehezen viseli és pszichésen nehezen dolgozza fel az anya és az apa által keltett konfliktusokat, feszültségeket. Óriási pszichés terhet rak rá ez a helyzet, hiszen anyjához kötődik érzelmileg erősebben, őt sem akarja megbántani azzal, hogy az apjához is ragaszkodik érzelmileg. …Javasolt a folyamatos kapcsolattartás gyermek és az apa között, amit egyébként a gyermek is szeretne, ez közvetlen és közvetett megnyilvánulásaiból is megállapítható. A kapcsolattartás helye és módja azonban változást igényel. Ehhez a változáshoz jelenleg elengedhetetlenül szükséges az anya és az apa közötti súlyos konfliktus oldása, a közöttük lévő ellenséges kapcsolat megszűntetése. Ehhez számukra párterápia javasolt. Javasolt továbbá a gyermek pszichés veszélyeztetettsége, konkrétan a szülők közötti súlyos konfliktus talaján kialakuló nagyfokú feszültség, szorongás miatt a gyermek számára a pszichoterápiás kezelés.”
A kapcsolattartás újraszabályozás tárgyában a szülőket – elfoglaltságuk miatt – együttesen nem tudta meghallgatni az ügyintéző. Az apát október 8-án, a panaszost – többszöri időpont egyeztetés – után október 20-án, a gyermeket október 22-én hallgatta meg a gyámhivatal. Az apa a 2008. június 6-ai jegyzőkönyvi nyilatkozatában foglaltakat fenntartva ragaszkodott a korábban szabályozottak szerinti kapcsolattartáshoz. A panaszos – hivatkozva az apa azon nyilatkozatára, mi szerint a gyermek elutasító magatartása miatt nem kíván kapcsolattartási jogával élni – kérte, hogy a kapcsolattartás újraszabályozására vonatkozó kérelmét a hatóság tekintse tárgytalannak. A kislány elmondta, hogy a kapcsolattartások miatt veszekedések, feszültségek okán már nem szeretne az édesapjával találkozni.  
Az apa jelezte, hogy a 2008. október 11-én esedékes kapcsolattartáson munkahelyi elfoglaltsága miatt nem tud megjelenni, a pótlásra nem tart igényt. Az anya végrehajtást kért.  
Az apát a gyámhivatal a szeptember 13-án és az október 11-én elmaradt kapcsolattartások miatt október 31-én hallgatta meg. Az apa elmondta, hogy munkahelyi elfoglaltságáról való igazolást 8 napon belül benyújtja. A jegyzőkönyv rögzítette azt is, hogy igazolás hiányában a gyámhivatalnak lehetősége van eljárási bírság kiszabására. Az ügyintéző ismertette az apával a panaszos és a gyermek kapcsolattartás újraszabályozására vonatkozó nyilatkozatát is. Az apát gyermeke nyilatkozata érzelmileg mélyen megérintette. Elmondta, hogy arra a jegyzőkönyv felvételekor nem tud reagálni, tudomásul vette, hogy az újraszabályozás tárgyában hatóság újra tárgyalás tart.
Az apa a munkahelyi igazolást a megadott határidőben nem csatolta, erre tekintettel a gyámhivatal a szeptember 13-án és október 11-én elmaradt kapcsolattartás miatt a 7639-86/2008.VII. számú, 2008. november 10-én kelt végzésével 10.000 Ft eljárási bírsággal sújtotta.  A panaszos a végzés ellen 2008. december 31-én fellebbezést nyújtott be. Tekintettel arra, hogy a panaszos a végzést 2008. december 26-án átvette, a fellebbezést az Észak-alföldi Államigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala Nyíregyházi Kirendeltsége (szociális és gyámhivatal) 335-6/2009. február 3-án kelt végzésével – mint időn túl benyújtottat érdemi vizsgálat nélkül elutasította.
A gyámhivatal a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában november 18-ára tárgyalást tűzött ki. Az apa írásban nyújtotta be a kapcsolattartási időpontokra vonatkozó kérelmét, mi szerint a folyamatos kapcsolattartás biztosítását páratlan heteken péntek délutántól vasárnap délutánig kéri, a többnapos ünnepek egyik napján, a nyári szünetben két hét időtartamban kívánja az időszakos kapcsolattartási jogát gyakorolni. Az apa jelezte, hogy október 25-én és november 8-án  a kapcsolattartás nem valósult meg. A végrehajtási eljárás során a gyámhivatal a gyermekjóléti központ véleményét kérte. Az iratok tanúsága szerint az anya előzetesen bejelentette, hogy az október 25-én esedékes időpontban a gyermeket nem viszi el, a november 8-i kapcsolattartás mintegy öt percig tartott. A családgondozó feljegyezte, hogy a november 25-én elmaradt kapcsolattartás oka családi program volt. A pótlás időpontjában az apa lehetőséget sem kapott a gyermekkel való kommunikációra, ugyanis az panaszos néhány perccel megérkezésük után a gyermekkel együtt távozott az intézményből. A kislány láthatólag nem volt felkészítve kapcsolattartásra.
A gyámhivatal 7639-92/2008. számú, 2008. december 8-án kelt végzésével a panaszos önhibáját megállapítva őt 15.000 Ft eljárási bírsággal sújtotta. A panaszos a végzést megfellebbezte. A szociális és gyámhivatal 335-20/2009. SZGY. számú, 2009. február 12-én kelt végzésével az elsőfokú döntést helyben hagyta.  
A panaszos november 17-én iratbetekintés keretében megismerte az apa javaslatát, azt elektronikus úton elküldött válaszában elfogadhatatlannak tartotta. 
Az ezt követő tárgyaláson a panaszos ismét hangot adott azon véleményének, hogy a fokozatosság érdekében kezdetben csak a gyermekjóléti szolgálatnál való kapcsolattartást tartja a gyermek érdekében állónak. A gyermek elviteléhez csak az apa mediációs eljáráson való részvétele esetén kívánt hozzájárulni. Az apa a kapcsolattartás helyére, idejére vonatkozó nyilatkozatát fenntartva, a mediáció igénybevételét – hivatkozva az anya kompromisszum képtelenségére – továbbra is elutasította.
A panaszos 2008. november 26-án tájékoztatta a hatóságot arról, hogy a Nyíregyházi Városi Bíróság előtt az apával egyezséget kötött arról, hogy az elmaradt gyermektartási díjról lemond annak fejében, ha az apa naponta felhívja gyermekét telefonon. Az apa a telefoni kapcsolattartás lehetőségével a tárgyalás óta él. 
A gyámhivatal a kapcsolattartást a 7639-91/2008. VII. számú, 2008. december 8-án kelt határozatával újraszabályozta. A gyámhivatal a 4875-26/2007.VII. számú, 2007. augusztus 21-én kelt határozatában foglaltakat azzal a kiegészítéssel tartotta fenn, hogy amennyiben a folyamatos kapcsolattartás hétvégéjén hivatalos munkarend van, az elmaradt kapcsolattartást a következő hétvégén pótolni kell. A határozatot a panaszos megfellebbezte.  A szociális és gyámhivatal 335-19/2009. SZGY. számú, 2009. február 12-én kelt határozatával a kapcsolattartás kezdő és befejező időpontját változtatta meg. 
Az apa december 17-én idézés nélkül megjelent a gyámhivatalban és elmondta, hogy a december 6-án esedékes kapcsolattartásra a panaszos nem vitte el a gyermeket, a pótlásra megállapított időben pedig kb. 15 percet tudott a gyermekkel tölteni, az anya ezt követően kiabálva bement a kapcsolattartási szobába és magával vitte a gyermeket. Ugyanezen a napon az anya is megjelent a gyámhivatalban. Az ügyintéző ismertette az apával felvett jegyzőkönyv tartalmát, az anya arra vonatkozóan nyilatkozatot nem tett, de kérdést fogalmazott meg azzal kapcsolatban, hogy miért akarják a gyermeket olyan kapcsolattartásba belekényszeríteni, amit maga nem akar. A panaszos a vele felvett jegyzőkönyvet nem írta alá. Az ügyintéző a panaszos távozását követően észlelte, hogy az apával felvett jegyzőkönyv eredeti példányát magával vitte. 
A panaszos az apával készített jegyzőkönyvet december 19-én visszavitte a hatósághoz. Elmondta, hogy december 6-án a gyermek kívánságára nem mentek el a kapcsolattartásra. A pótlásnak pedig azért vetett végett, mert tudomására jutott, hogy az apa azzal fenyegeti az ő szüleit, hogy a gyermeket elveszi tőle. A panaszos agresszív magatartására vonatkozó megjegyzéseit cáfolta, véleménye szerint a férfi magatartása volt fenyegető. A gyámhivatal a gyermekjóléti központ kapcsolattartásról készült feljegyzéseit ismét beszerezte. Az ügyeletes családgondozó, a panaszos és az apa állításai egymásnak ellentmondóak.
2008. december 30-án a gyámhivatalnál feljegyzés készült arról, hogy a panaszos iratbetekintési jogával élt. 
A családgondozó és a gyermekjóléti központ igazgatójának véleménye szerint a gyermek a kapcsolattartásokra nem volt felkészítve.
A december 13-án elmaradt kapcsolattartás miatt a gyámhivatal a 7639-97/2008.VII. számú, 2009. január 9-én kelt végzésével a panaszost 20.000 Ft eljárási bírsággal sújtotta. Az anya a végzést megfellebbezte. A másodfokú hatóság a végzést 2009. február 12-én kelt, 335-21/2009.SZGY számon helyben hagyta.
December 20-án a panaszos írásban jelentette, be hogy az apa a bíróságon vállalt telefoni kapcsolattartási kötelezettségének nem tesz eleget, hivatalból tájékoztatást kért arról, hogy az apa tett-e lépéseket a gyermek elhelyezésének megváltoztatása tárgyában.
December 27-én a panaszos bejelentette, hogy az apa karácsonykor semmilyen formában nem keresett kapcsolatot a gyermekével.
A 2009. január 5-én kelt hivatalos feljegyzés rögzíti, hogy a panaszos iratbetekintési jogával élt. 2009 januárjától a panaszos a védelembe vételi eljárást folytató gyámhatóságnak és a gyámhivatalnak szinte napi gyakorisággal küldött tájékoztatásokat, iratokat, kérelmeket (gyermeke iskolai értesítője, javaslattétel esetkonferenciára, az apával való beszélgetés kezdeményezéséről való tájékoztatás, végrehajtási eljárások kezdeményezése, tájékoztatás arról, hogy a gyermeket a kapcsolattartásra nem tudja elvinni, a kapcsolattartási eseményekről készített hangfelvételek, illetve azok leiratának csatolása a kapcsolattartásokon történtekről, a gyermekjóléti központtal folytatott levelezésről való tájékoztatás, bizonyítási indítványok). 
A gyámhatósági és a gyámhivatali ügyintézők eljárási cselekményei dokumentáltak, az anyával folytatott telefoni beszélgetések tartalmát hivatalos feljegyzésekben rögzítették. 
A panaszos a január 17-én elmaradt kapcsolattartás végrehajtására irányuló kérelmét – a bizonyítási eljárás lefolytatása után – a 332-48/2009.VII. számú végzésével a gyámhivatal elutasította. Az anya a végzés ellen végrehajtási kifogást nyújtott be, azt a hatóság 332-48/2009.VII. számú, 2009. március 10-én kelt végzésével elutasította. A panaszos e végzés ellen fellebbezést nyújtott be, az eljárás a hivatalomnak küldött adatszolgáltatáskor folyamatban volt.
A gyámhivatal a panaszost a január 31-én elmaradt kapcsolattartás pótlásának idején meghiúsított kapcsolattartás miatt – a gyermekjóléti központ feljegyzéseinek beszerzését követően – a 332-38/2009.VII. számú, 2009. február 25-én kelt végzésével 20.000 Ft eljárási bírsággal sújtotta. A panaszos a végzés ellen – melyben a gyermekjóléti szolgálat feljegyzéseinek valóságtartalmát továbbra is vitatta – jogorvoslati kérelmet nyújtott be. A másodfokú eljárás a hivatalomnak küldött adatszolgáltatáskor folyamatban volt.
A panaszos 2009. március 2-án a kapcsolattartás újraszabályozását kérte. A gyámhivatal a kérelmet 332-53/2009.VII. számú, 2009. március 10-én kelt végzésével érdemi vizsgálat nélkül elutasította. A panaszos a döntést megfellebbezte. A másodfokú eljárás a hivatalomnak küldött adatszolgáltatáskor ugyancsak folyamatban volt. 
A hivatalvezető április 15-én kelt adatszolgáltatásakor a kapcsolattatás végrehajtása tárgyában a gyámhivatal eljárást folytatott, több másodfokú eljárás is folyamatban volt.

2) A gyámhatóság eljárása
A kapcsolattartási jog gyakorlásának folyamatos akadályokba ütközése miatt a gyámhivatal – az apa kérésére – 2008. január 21-én védelembe vételi eljárást kezdeményezett. Az eljárás megindulásáról a gyámhatóság a szülőket január 24-én értesítette, a gyermekjóléti központtól javaslatot kért. A gyermekjóléti központ az anya lakóhelyén környezettanulmányt készített, mindkét szülő jelenlétében esetkonferenciát tartott. A családgondozó leírta, hogy sem a korábbi kapcsolattartások során sem az esetkonferencián sem tudták a szülők között kialakult helyzetet pozitív irányba befolyásolni, a szülők együttműködésének hiányában a védelembe vételi eljárással kapcsolatban megalapozott véleményt nem tudtak tenni. Az adatlapokat, és az esetkonferencián készített jegyzőkönyvet a panaszos nem írta alá. A szakemberek a szülők között kialakult mély konfliktushelyzetet a gyermeket veszélyeztető tényezőnek ítélték, a kislány pszichológiai vizsgálatát indokoltnak tartották. A gyermekjóléti központ véleményét a gyámhatóság február 22-én iktatta, március 26-ára tárgyalást tűzött ki. 
A tárgyaláson a hatóság meghallgatta a panaszost, az apát és a családgondozót. A panaszos a védelembe vételi eljáráshoz nem járult hozzá, a fokozatos kapcsolattartást a mediációs eljárást tartott indokoltnak, sérelmezte, hogy iratbetekintési jogával nem tudott élni. A jegyzőkönyv tanúság szerint az ügyintéző tájékoztatta a panaszost az iratbetekintés, iratmásolás lehetőségéről. A tárgyaláson az apa kérte a gyermek védelembe vételét. 
A panaszos a jegyzőnél és a miniszterelnöknél a védelembe vételi eljárást és iratbetekintési joga korlátozását sérelmezte. A jegyző a panaszt kivizsgálta, annak eredményéről a panaszost tájékoztatta.
A gyermekjóléti központ igazgatója április 9-én kelt levelében tájékoztatta a gyámhatóságot arról, hogy a panaszos a „Gyermekeink érdekében” elnevezésű adatlapokat áttekintette és – a leírtakat kifogásolva – közölte, hogy a családgondozóval nem működik együtt. Erre tekintettel az igazgató új családgondozót jelölt ki és kérte, hogy a javaslatáig a hatóság ne hozzon döntést. A gyámhatóság válaszában közölte, hogy a 30 napos ügyintézési határidőt a hatóság már eddig is túllépte, további halasztásnak nincs helye, konkrét javaslatot kért. A gyermekjóléti központ védelembe vételi javaslatát április 25-én érkeztette a gyámhatóság.
A gyámhatóság a panaszost április 15-én ismét meghallgatta – kérelmére – szó szerint jegyzőkönyvet vett fel. A panaszos a gyermekjóléti központ munkatársainak elfogultságát hangoztatva, az eljárás felfüggesztését kérte.  A kérelmet a hatóság 1661/15/2008. VI. számú, 2008. április 18-án kelt végzésével elutasította.
A panaszos az ügyben a szociális és gyámhivatal vezetőjénél jelezte iratbetekintési joga megsértést. A szociális és gyámhivatal vezetője a jegyzőt vizsgálatra, a szükséges intézkedése megtételére kérte. A jegyző a felkérésnek eleget tett és megállapította, hogy a panaszos iratbetekintési joga nem sérült. A rendelkezésemre álló dokumentumok a jegyző megállapításait támasztják alá, az ügyintéző folyamatosan dokumentálta, hogy a panaszos mikor, mely iratokba tekintetet be, melyekről kért másolatot. A rendelkezésemre álló iratok szerint a panaszos a jegyzőnek, a gyámhatóságnak, a szociális és gyámhivatalnak írt elektronikus leveleiben az eljárást sérelmezve, azzal kapcsolatban folyamatos észrevételeket tett, vizsgálatot kért. A jegyző és a másodfokú hatóság az eljárást lefolytatta, az eredményt írásban közölte a panaszossal.
A gyámhatóság 1661-29/2008. számú, 2009. május 27-én kelt határozatával a gyermekeket védelembe vette és mindkét szülő részére kötelezettségeket állapított meg. A határozat az Egységes Pedagógiai Szolgálatot a gyermek pszichológiai vizsgálatára, szükség esetén terápiás kezelésére kérte. A panaszos fellebbezése június 17-én érkezett a hatósághoz, a következő napon a jegyző az iratokat a másodfokú hatósághoz felterjesztette.
 A szociális és gyámhivatal az eljárás megindításáról a panaszost értesítette, eljárását július 22-én 15 nappal meghosszabbította.
A másodfokú hatóság 5550-3/2008. számú, 2008. július 30-án kelt határozatával az elsőfokú döntést megsemmisítve a gyámhatóságot új eljárás lefolytatására utasította. A határozat megállapította, hogy a tényállás tisztázásához indokolt a gyermek meghallgatása, amelyet – a kislány életkora miatt – szakértő útján kell megtenni. A felettes szerv a tényállás tisztázásához és a megalapozott döntéshez elengedhetetlennek tartotta a szülők és a gyermek pszichológiai vizsgálatát. A határozatot a gyámhatóság 2008. augusztus 8-án érkeztette, az új eljárás megindításáról még aznap értesítette a szülőket, a szakértőt augusztus 12-én kirendelte, részére a korábban keletkezett iratokat megküldte.
A gyámhatóság 1661-43/2008. VI. számú, 2008. augusztus 13-án kelt végzésével az eljárást a szakértői vélemény megérkezéséig felfüggesztette. A végzést az ügyintéző postán és elektronikus úton is megküldte a panaszosnak.
A szakértői vizsgálat időpontjáról a hatóság a gyermekjóléti központot is értesítette és kérte, hogy az együttműködés érdekben nyújtsanak segítséget a szülőknek.
A gyámhivatali eljárásnál ismertetett szakértői véleményt a gyámhatóság is szeptember 23-án érkeztette és még azon a napon – környezettanulmányt, a gyermekről pedagógiai véleményt és javaslatot kérve – továbbította a gyermekjóléti központnak. A kért dokumentumok és a gyermek védelembe vételére vonatkozó javaslat október 16-án érkezett a gyámhatósághoz.
Szeptember 26-án az ügyintéző a panaszosnak és az apának átadta a szakvéleményt, egyúttal október 15-ére őket szóban idézte. 
A tárgyaláson a gyámhatóság meghallgatta a panaszost, az apát, a családgondozót, a gyermekjóléti központ igazgatóhelyettesét. A tárgyalás elsődlegesen az anya iratbetekintési jogát érintő sérelmeiről szólt. Ezt követően a panaszos elmondta, hogy a pszichológiai szakvéleményben foglaltakat nem tudja elfogadni, a szakértőnek kérdéseket tett fel. A családgondozó a szakvélemény alapján konkrét javaslatot tett a családterapeuta, illetve pszichológus személyére. A családgondozó ismételten hangsúlyozta, hogy a gyermek fejlődését a szülők közötti kibékíthetetlen – a gyermek számára feldolgozhatatlan – ellentét veszélyezteti. Az apa a szakvéleményben foglaltakkal egyetértett, de családterápián csak abban az esetben kívánt részt venni, ha a panaszos azt megelőzően egyéni pszichoterápiás kezelésben részesül. 
A gyámhatóság az anya szakértőhöz intézett kérdéseit továbbította a vizsgálatot végző pszichológusnak. A szakértő válasza december 4-én érkezett a gyámhivatalhoz. A szakértő társszakértő bevonását és az anya pszichiátriai vizsgálatát javasolta. A válasz a gyámhatóság a következő napon postázta a panaszos címére. 
A jegyzői gyámhatóság 2009. január 5-én kelt, 1661-76/2008. számú határozatával a kirendelt szakértőt felmentve, szakértői díjat állapított meg. A panaszos a döntés ellen jogorvoslati kérelmet nyújtott be. A másodfokú hatóság 870-5/2009. SZGY. számú végzésével a döntés elnevezését végzésre változtatva, a fellebbezést elutasította. A panaszos a jogerős döntés bírósági felülvizsgálatát kérte.  
A gyámhatóság január 28-án kelt 705/2009.VI. számú végzésével a panaszos újabb szakértői vizsgálatát rendelte el. Az ugyanezen a napon kelt 705-211/2009. VI. eljárását a szakvélemény elkészültéig felfüggesztette. A szakértő a panaszos vizsgálatára március 2-ára adott időpontot. A panaszos közölte, hogy ebben az időpontban nem tud elmenni a vizsgálatra. A szakértő március 17-ét jelölte meg új időpontként. A panaszos a vizsgálaton ismét nem jelent meg. Az újabb időpont április 20-ára szólt. A panaszos telefonon és elektronikus úton is jelezte, hogy a szakértői vizsgálatra nem megy el.     
A panaszos a szociális és gyámhivatal vezetőjénél és a jegyzőnél a folyamatban lévő védelembe vételi eljárásával kapcsolatban több panaszt tett. A szociális és gyámhivatal vezetője az iratok felterjesztését kérte. A jegyző írásban tájékoztatta a panaszost arról, hogy a másodfokú hatóság előtt, továbbá az országgyűlési biztos hivatalánál  folyó vizsgálatra és a bírósági felülvizsgálatra tekintettel nem áll módjában újabb intézkedést tenni. 
A gyámhatóság 705-101/2009.VI. számú, 2009. június 12-én kelt határozatával a gyermeket védelembe vette. A határozat – egyebek mellett – kötelezi a panaszost arra, hogy a gyermeket pszichológiai kezelésre vigye, továbbá arra, hogy saját pszichoterápiás kezelése céljából keresse fel a Nyíregyházi Mentálhigiénés Központot. A határozat rögzíti azt is, hogy a gyermek fejlődését az anya érzelmi labilitása, az apai kapcsolattartás körülményei miatti erős érzelmi kitörései veszélyeztetik. A gyermek ez év januárja óta az apával való minden kapcsolatfelvételtől elzárkózik. 

A vizsgálat megállapításai 
1. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Tekintettel arra, hogy a gyámhivatal és a gyámhatóság az Obtv. 29. § (1) a) pontja szerinti közigazgatási feladatot ellátó szerv, így eljárásuk vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján egyértelműen ombudsmani hatáskörbe tartozik.

2. Az érintett alkotmányos jogok tekintetében
Az Alkotmánybíróság 72/1995. (XII. 15.) számú határozatában elvi éllel mutatott a közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentőségére. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.
A gyermek nevelése, fejlődésének biztosítása elsődlegesen a szülők felelőssége és kötelezettsége, a gyermeki jogok biztosítása és előmozdítása érdekében az államnak a szülőknek megfelelő segítséget kell nyújtania. A gyermeknek az a joga tehát, hogy az állam részéről a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemben és gondoskodásban részesüljön, az állam alkotmányos kötelességét alapozza meg a gyermek fejlődésének védelmére. Amíg tehát az Alkotmányban megfogalmazott állampolgári alapjogok esetében az állam részéről általában a passzivitás az elvárható magatartás, addig a gyermek jogai védelmében a családot, közelebbről a szülőt terhelő alkotmányos alapkötelezettségek esetén az államot aktív magatartásra kötelezi az Alkotmány 67. § (1) bekezdése, kifejezett kötelezettségeket állapítva meg számára. [995/B/1990., 79/1995. (XII. 21.) AB. határozat]. Az állam alatt nem pusztán a Magyar Államot, mint jogi személyt kell jelen esetben érteni, hanem – a különböző jogszabályokban meghatározott feladat- és hatáskörében eljárva – valamennyi, állami- és önkormányzati szervet.

3. Az ügy érdeme tekintetében
A rendelkezésemre álló dokumentumok és a kapott tájékoztatás a beadvány iratbeteintési jog korlátozására, illetve dokumentumok eltűnésére vonatkozó állítását nem támasztották alá. Megállapítottam, hogy mindkét vizsgált hatóság folyamatosan dokumentálta, hogy a panaszos mikor és milyen módon élt iratbetekintési jogával, ezzel összefüggő sérelmeit a felettes hatóság is többször vizsgálta. Minderre tekintettel a beadvány iratbetekintési jog korlátozására vonatkozó részét, mint nyilvánvalóan alaptalant az Obtv. 19. § (2) bekezdése alapján elutasítom.
Ad. 1. A Gyer. vonatkozó rendelkezései szerint a kapcsolattartás újraszabályozása – tekintettel arra, hogy arról, korábban is a gyámhivatal döntött – a gyámhivatal hatáskörébe tartozott. A hivatkozott jogszabály rendelkezik arról is, hogy a kapcsolattartást elsősorban egyezség létrehozásával – tárgyalás megtartásával – kell rendezi. A tárgyalás során van lehetőség arra, hogy a kapcsolattartásra kötelezett (a vizsgált esetben az anya) és a kapcsolattartásra jogosult (apa) megegyezzenek a kapcsolattartás gyakoriságáról, időtartamáról, a gyermek átadásának és visszaadásának helyéről, idejéről, módjáról, továbbá a kapcsolattartás elmaradására vonatkozó értesítési kötelezettségről, az elmaradt kapcsolattartás pótlásának rendjéről.
Megállapítható, hogy a gyámhivatal a panaszos kérelmének iktatását követően az eljárást megindította, a jogerősen szabályozott kapcsolattartás megvalósulásáról a gyermekjóléti központtól tájékoztatást kért, az ügyben tárgyalást tartott. Tekintettel arra, hogy a szülők között egyezség nem született, a döntést a hatóságnak kellett meghoznia. 
Ha a gyermek személyiségével kapcsolatos jelentős tény vagy körülmény megítéléséhez különleges szakértelem szükséges, szakértőt kell kirendelni. [Gyvt. 132.§ (1) bek] A szakértői vélemény kérésének kötelezettségét a Ket. ugyancsak rögzíti. [Ket 58. § (1) bek.]. A Gyer 8/B. § (1) bekezdése lehetőséget ad a szakvélemény elkészítéséig a gyámügyi eljárás felfüggesztésére. A szakértői vélemény elkészítésének határidejét a Gyer. a megkereséstől számított 30 napon belül határozza meg. Az eljárás felfüggesztéséről a hatóságnak végzéssel kell döntenie.
Álláspontom szerint az előzmények és a gyermekjóléti központ tájékoztatása alapján a gyermek és a szülők szakértői vizsgálatának elrendelése indokolt volt, mert szakvélemény hiányában megalapozott döntés nem volt hozható. Tény, hogy a gyámhivatal az eljárás felfüggesztéséről végzést nem hozott, mely mulasztás eljárási hiba, alapvető joggal összefüggő visszásság megállapítására azonban nem ad kellő alapot.  
Megállapítható, hogy a gyámhivatal által kirendelt szakértő a vizsgálatot azért nem tudta elvégezni, mert a megadott időpontban az anya és a gyermek nem jelent meg. A védelembe vételi eljárás során kirendelt szakértő a vizsgálat időpontját a panaszos kérelmének megfelelően módosította a szakvéleményt a vizsgálat után rövid időn belül elkészítette. A gyámhivatal a szakvélemény kézhezvétele után a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában az eljárást folytatta, kísérletet tett a gyermek és a szülők együttes meghallgatására. Megállapítható, hogy a panaszos és a gyermek meghallgatására csak a panaszos többszöri időpont módosításra vonatkozó kérelmének eleget téve volt lehetőség. A kapcsolattartásról a gyermek korának, egészségi állapotának, életkörülményeinek, a felek személyes körülményeinek, valamint az ítélőképessége birtokában levő gyermek véleményének figyelembevételével kell döntést hoznia a hatóságnak. Figyelemmel arra, hogy a szakvélemény az eljárás megindítását követő közel négy hónap múlva készült el, és időközben több végrehajtási eljárás is indult a szülők ismételt meghallgatása a kapcsolattartás helyére, idejére és a járulékos kérdésekre vonatkozó elképzeléseikről nem volt mellőzhető. Indokolt volt a kapcsolattartással érintett gyermek meghallgatása is.
 Megállapítottam, hogy a hatóság kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában folytatott eljárási cselekményei a megalapozott döntést szolgálták, azok mindegyike dokumentált, az ügyintéző körültekintően járt el. Kétségtelen, hogy a kapcsolattartás újraszabályozásáról a hatóság a Ket. 33. § (1) bekezdésében meghatározott ügyintézési határidő túllépésével döntött. Előzőekre figyelemmel – különös tekintettel arra, hogy a gyermek és az apa kapcsolattartásának hiányát, illetőleg a határozattól eltérő megvalósulását nem a hatóság mulasztása okozta – alapvető joggal összefüggő visszásságot nem állapítok meg. A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján hogy az apa-gyermek kapcsolat kialakulását, elmélyülését az anyai magatartás gátolja, akadályozza. 
A Gyer. 33. § (1) bekezdése szerint a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat végrehajtása iránti eljárás megindításának a kapcsolattartás pótlására, ennek hiányában a kapcsolattartásra – a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban – előírt határidő elteltétől számított 30 napon belül van helye.
Megállapítottam, hogy a gyámhivatal 7369-61/2008. számú végzése, amelyben a panaszos végrehajtási kérelmét, mint időn túl benyújtottat érdemi vizsgálat nélkül elutasította a hivatkozott jogszabálynak megfelelt, alapvető joggal összefüggő visszásságot tehát nem okozott.
A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartást rendező egyezségben, illetve a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban foglaltaknak önhibájából ismételten nem, vagy nem megfelelően tesz eleget, és ezáltal nem biztosítja a zavartalan kapcsolattartást. Ha a gyámhivatal megállapítja az önhiba fennállását, a végrehajtás iránti kérelem beérkezésétől számított 30 napon belül végzéssel rendeli el a végrehajtást, és a mulasztó felet felhívja, hogy a végzés kézhezvételét követően esedékes kapcsolattartásnak – a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat szerinti időpontban és módon – tegyen eleget, illetve hagyjon fel a gyermeknek a másik fél ellen történő nevelésével, továbbá figyelmezteti ezen kötelezettség önhibából történő nem teljesítésének jogkövetkezményeire, továbbá kötelezi a kapcsolattartás meghiúsítása folytán keletkezett igazolt költségek viselésére. 
Amennyiben a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a végzésben foglalt kötelezettségének ezt követően sem tesz eleget, a gyámhivatal eljárási bírságot szabhat ki, ezen túlmenően – kérelemre – a gyermekjóléti központ kapcsolatügyelete, illetve a gyermekjóléti szolgálat közreműködését vagy a védelembe vétel elrendelését, illetve gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti. 
Előzőekre figyelemmel a gyámhivatal azon eljárásával összefüggésben, mely során a szülőket – motivációs, illetve kényszerítő jelleggel – eljárási bírság megfizetésére kötelezte, alapvető jogokkal összefüggő sérelmet nem tártam fel.
Megállapítottam, hogy a panaszos végrehajtási kifogásairól a gyámhivatal a Ket 152. § (2) bekezdésében foglalt határidőben döntött. Megállapítottam azt is, hogy a másodfokon eljáró gyámhivatal a panaszos jogorvoslati kérelmeiről érdemben, a rendelkezésére álló határidőben hozott döntést, a határidőn túl benyújtott fellebbezést pedig a Ket. 104. § (2) bekezdése alapján – jogszerűen – utasította el érdemi vizsgálat nélkül. Ezen eljárások tekintetében alapvető joggal összefüggő visszásságot nem tártam fel.  
Ad. 2. A gyámhivatalnak abban az esetben, ha a kapcsolattartásra jogosult és kötelezett között kommunikációs zavarok állnak fenn, az akadályba ütközik, illetve konfliktusokkal jár lehetősége van védelembe vételi eljárás kezdeményezésére. Megállapítottam, hogy a jegyző jogszabályi kötelezettségének tett eleget, amikor a gyámhivatal kezdeményezésére a védelembe vételi eljárást megindította. Megállapítottam azt is, hogy a gyámhatóság az eljárás megindításáról a Ket-ben foglalt értesítési  kötelezettségének eleget tett, a védelembe vételi eljárás során a Gyer. 86.§ (1) bekezdésében foglaltaknak megfelelően tárgyalást tartott, azon meghallgatta a szülőket, a családgondozót, beszerezte a gyermekről készült iratanyagot, a szülőknél környezettanulmányt készítetett.
A Ket 6. §-a az eljárási alapelvek között rögzíti a jóhiszemű eljárást. A jóhiszemű eljárás során az ügyfél magatartása nem irányulhat a döntéshozatal, illetve a végrehajtás indokolatlan késleltetésére. A hivatkozott szakasz alapján az ügyfelet bizonyos körben a hatósággal való együttműködési kötelezettség is terheli, legalábbis olyan vonatkozásban, hogy tartózkodnia kell a döntéshozatal vagy a végrehajtás indokolatlan késleltetésétől. Álláspontom szerint a késleltetés egyik módja, ha az ügyfél az eljárás során a hatóságot naponta tájékoztatja az eseményekről, kérdéseire ugyancsak napi szinten vár választ, az eljárás felfüggesztését szorgalmazta. Megállapítható, hogy az eljárást késleltette az is, hogy a panaszos felettes szerveket többször vizsgálatra kérte. Álláspontom szerint a panaszosnak az eljárásban az előzőekben ismertetett mindennapos részvétele együttműködésnek nem tekinthető.
A 2008 januárjában indult védelembe vételi eljárásról érdemi döntés a Ket-ben meghatározott ügyintézési határidő túllépésével, 2008 májusában született. Figyelemmel a tényállásban ismertetett eljárási cselekményekre, továbbá a panaszos valós együttműködésének hiányára az alapeljárás tekintetében alapvető joggal összefüggő visszásságot nem állapítok meg.
A panaszos fellebbezését a gyámhatóság a rendelkezésére álló határidőn belül felterjesztette az elbírálásra jogosult másodfokú hatósághoz. Az eljárás megindításáról való értesítés, az eljárás meghosszabbítása a Ket. rendelkezései alapján történt. Megállapítható, hogy az új eljárás megindításáról a gyámhatóság a másodfokú döntés kézhezvételének napján értesítette a feleket, a szakértőt kirendelte. A szakértő kirendelésével egyidejűleg a hatóság eljárását a Gyer. 8/B §-a alapján függesztette fel. 
Ha a hatóság az ügyfélnek az eljárás megindításáról való értesítését mellőzte, és az ügyben bizonyítási eljárást folytatott le, annak befejezésétől számított öt napon belül értesíti az ügyfelet, hogy az – az iratokba való betekintés szabályai figyelembevételével – megismerhesse a bizonyítékokat, azokra öt napon belül észrevételt tehessen, élni tudjon nyilatkozattételi jogával, és további bizonyításra irányuló indítványt terjeszthessen elő. [Ket. 70. §(1) bek.] A Ket. magyarázata szerint a hivatkozott rendelkezést értelemszerűen olyankor is célszerű alkalmazni, ha az eljáró szerv értesítette az ügyfelet az eljárás megindításáról, de ezt követően olyan bizonyítási eljárást folytatott, amelynek megállapításairól és az azokból levont következtetésekről az ügyfélnek nincs tudomása, ebből következően nem ismeri a bizonyítási eljárás anyagát, ezért nem tud élni eljárási jogaival. Figyelemmel arra, hogy a szakértői vélemény bizonyítási eszköz, a szakvélemény szülőkkel való megismertetése, az észrevételi lehetőségekre való figyelemfelhívás jogszerű volt. A gyámhatóság nem mellőzhette a gyermekről való pedagógiai vélemény és a gyermekjóléti központ véleményének kérését, az új eljárás során ismételten tárgyalást kellett tartania.
Álláspontom szerint a hatóságnak a 2008 októberében tartott tárgyalást követően a döntéshozatalhoz minden bizonyíték és információ rendelkezésére állt. A döntéshozatal elodázását nem indokolta, hogy a panaszos a szakvéleményben foglaltakat vitatta, neki kérdéseket tett fel. 
Mindebből következően megállapítottam, hogy az érdemi döntés ez év júniusáig való halasztása visszásságot okozott a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljárással összefüggésben. 
Figyelemmel arra, hogy – a szülők között fennálló mély és kibékíthetetlen konfliktushelyzet feldolgozatlansága miatt – a pszichológus és a gyermekjóléti központ szakemberei a gyermek részére szakmai segítséget javasoltak, a döntés késedelme sértette a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető védelemhez és gondoskodáshoz való jogát is.

Intézkedéseim
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Nyíregyháza Megyei Jogú Város jegyzőjénél kezdeményezem, hogy a jövőben fordítson fokozott figyelmet arra, hogy a tényállás tisztázását követően az érdemi döntést – annak garanciális jelentőségére tekintettel –  a Ket. 33. § (1) bekezdésében előírt ügyintézési határidő fokozott figyelembe vételével hozza meg.   
Az Obtv. 17. § (1) bekezdése alapján a Nyíregyháza Megyei Jogú Város Gyámhivatala vezetőjének figyelmét felhívom a Ket. eljárási szabályainak (eljárás felfüggesztése, ügyintézési határidő) betartására.
Mindkét hatóságot kérem, hogy a folyamatban lévő és a jövőbeni eljárásaik során a gyermekek mindenek felett álló érdekeinek figyelembe vételével hozzák meg döntéseiket. 
Végül – hangsúlyozva, hogy a hatáskörömet szabályozó törvény vizsgálati lehetőségemet a hatóságokra, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekre korlátozza, intézkedési lehetőségem magánszemélyekkel szemben akkor sincs, ha a rendelkezésemre álló adatok alapján a gyermek alapvető jogainak érvényesülését magánszemély sérti, illetve azok érvényesülését gátolja, ugyanakkor figyelemmel arra, hogy a gyermekvédelmi törvény a gyermek alkotmányos jogainak védelmére kötelez – elengedhetetlennek tartom a szülők figyelmét felhívni az alábbiakra.
A Gyermekjogi Egyezmény és a Csjt. egyaránt rögzíti a gyermek jogát a különélő szülőjével való közvetlen és személyes érintkezéshez. A családjogi törvény a különélő szülőt nem csupán jogosítja, de kötelezi is a gyermekével való kapcsolattartásra. A gyermeket gondozó szülőt pedig kötelezi a zavartalan kapcsolattartás biztosítására. A Legfelsőbb Bíróság elvi éllel mutatott rá, (17. számú Irányelv a gyermek elhelyezésével kapcsolatos szempontokról) hogy a házasság felbontásával nem szűnik meg a szülők közös felelőssége a gyermek sorsáért. A házasság felbontása ennélfogva nem járhat azzal a következménnyel, hogy szüleinek egyikét a gyermek elveszítse. Mind a szülőnek, mind a gyermeknek törekednie kell a szülő-gyermeki kapcsolat fenntartására, mert a gyermek érdekében az áll, ha továbbra is maga mellett tudja mindkét szülőjét. A gyermeknek az egyik szülőnél történt elhelyezése nem érinti a másik szülőnek azt a jogát és kötelességét, hogy a gyermeket rendszeresen látogassa, szeretetét kinyilvánítsa, a gyermekével való meghitt viszonyt fenntartsa. 
Álláspontom szerint a kapcsolattartás a különélő szülők közötti kommunikáció, a gyermek érdekében való közös gondolkodás, együttműködés nélkül nem lehetséges. Egy nyolc éves gyermek esetében a különélővel szülővel való kapcsolat megszakadását megalapozottan nem lehet a gyermek önálló, befolyásolás mentes akaratával indokolni.  A gondozó szülőt ugyanis – tekintettel arra, hogy az életvitelszerűen vele élő gyermek az ő kimondott, vagy kimondatlan elvárásainak kíván megfelelni – fokozott felelősség terheli a tekintetben, hogy a gyermek ne idegenedjen el másik szülőjétől. A kapcsolattartásra felkészítés nem merülhet ki a gyermek fizikai felkészítésében, a kapcsolattartás helyén való megjelenéssel, a gyermek „átadásával”. A gyermek érzelmi felkészítése a gondozó szülő kötelezettsége, annak hiánya a kapcsolattartás ellehetetlenülését eredményezheti.
A különélő szülő felelőssége, hogy a kapcsolattartás jogát a gyermek fejlődését elősegítve gyakorolja. A gyermek fejlődése szempontjából kiemelkedő jelentőségű, hogy mindkét szülőjével megfelelő kapcsolatban legyen, ennek hiánya, illetőleg a kapcsolattartási konfliktusok miatt folyamatos – olykor éveken át tartó – hatósági, bírósági eljárások akár egész életére kiható mély lelki válságot okozhat. Mindez egyaránt érintheti a gyermek lelki egészségét, erkölcsi fejlődését a szociális készségeinek kialakulását. Fel szeretném hívni a figyelmüket arra is, hogy az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében foglalt, a gyermek gondoskodáshoz és védelemhez való jogának biztosítása elsődlegesen a szülők kötelezettsége. Álláspontom szerint a felhívott alapjog érvényesülése szempontjából a szülők együtt/vagy különélése nem bír jelentőséggel, a családi élethez fűződő jog érvényesülését a szülők párkapcsolata megszűnését követően a szülő és a gyermek számára egyaránt biztosítani kell, melyért a kapcsolattartásra jogosult és kötelezett szülő egyaránt felelős.
Végül tájékoztatom a panaszost, hogy a vonatkozó jogszabályok szerint, ha védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Felhívom a figyelmét arra is, hogy ha a kapcsolattartásra kötelezett szülő a gyermeket bizonyíthatóan folyamatosan a kapcsolattartásra jogosult ellen neveli és a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatnak a végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a gyámhivatal – feltéve, hogy az elhelyezés megváltoztatása a kiskorú gyermek érdekében áll – a gyermek elhelyezésének megváltoztatása iránt pert indíthat. Tájékoztatom, hogy a Büntetőtörvénykönyv 195. § (4) bekezdése szerint, aki a bírósági vagy hatósági határozat alapján nála elhelyezett kiskorú és a kiskorúval kapcsolattartásra jogosult személy közötti kapcsolat kialakítását vagy fenntartását a kapcsolattartás kikényszerítése érdekében alkalmazott bírság kiszabását követően is akadályozza kiskorú veszélyeztetettségének vétségét követi el. A gyermek veszélyeztetése esetén a gyámhivatal kötelezettsége a büntetőfeljelentés megtétele.

Budapest, 2009. július

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
17. § (4) Ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.
19. § (1) Az országgyűlési biztos a lefolytatott vizsgálat eredményéről, illetve esetleges intézkedéséről a beadványt tevőt értesíti.
(2) Az országgyűlési biztos a nyilvánvalóan alaptalan, továbbá az ismételten előterjesztett és érdemben új tényt, adatot nem tartalmazó beadványt elutasítja, a nem jogosult által, valamint a névtelenül benyújtottat pedig elutasíthatja. Az elutasítást minden esetben indokolni kell.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
9. cikk 3. Az Egyezményben részes államok tiszteletben tartják a mindkét szülőjétől vagy ezek egyikétől külön élő gyermeknek azt a jogát, hogy személyes kapcsolatot és közvetlen érintkezést tarthasson fenn mindkét szülőjével, kivéve, ha ez a gyermek mindenek felett álló érdekeivel ellenkezik.

A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.)
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
(2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során
a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen,
b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A települési önkormányzat jegyzője - a gyermekjóléti szolgálat javaslatának figyelembevételével - védelembe veheti továbbá
a) a szabálysértési hatóság értesítése alapján a szabálysértést elkövetett fiatalkorút,
b) a nyomozó hatóság nyomozást megtagadó határozata alapján a tizennegyedik életévét be nem töltött gyermeket,
c) a rendőrség, az ügyészség, illetve a bíróság jelzése alapján a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt fiatalkorút.
(3) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén
a) kötelezi a szülőt, hogy folyamatosan vegye igénybe a gyermekek napközbeni ellátását, illetve a Kt. hatálya alá tartozó iskolaotthonos nevelést-oktatást, illetve kollégiumi ellátást,
b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet,
c) kötelezi a szülőt arra, hogy gyermeke vegye igénybe az egészségügyi szolgáltatásokat,
d) kezdeményezi a háziorvosnál - súlyos veszélyeztetettség esetén bármely orvosnál - a betegsége, illetve szenvedélybetegsége következtében állandóan vagy időszakosan kóros elmeállapotú szülő, illetve a gyermekkel együtt élő más hozzátartozó orvosi vizsgálatát,
e) intézkedik - az illetékes szervek bevonásával a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről,
f) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára a kifogásolt magatartás megszüntetése érdekében,
g) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményére, és felszólítja annak megváltoztatására.
(4) A kirendelt családgondozó a védelembe vételt elrendelő határozat jogerőre emelkedésétől számított tizenöt napon belül a gyermekre, illetve a (2) bekezdés szerinti fiatalkorúra vonatkozóan egyéni gondozási-nevelési tervet készít, melyhez szükség szerint a 132. § (1) bekezdésében meghatározott szerveket vagy személyeket kereshet meg.
(5) A települési önkormányzat jegyzője - kérelemre bármikor, hivatalból évente - felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. Ha a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Erre a jogkövetkezményre a szülőt figyelmeztetni kell.
(6) A védelembe vétel nem érinti a szülő felügyeleti jogát.
128. § (1) A gyámügyi eljárásban meg kell hallgatni a szülőt és más törvényes képviselőt, a gondozót, a korlátozottan cselekvőképes személyt és az ítélőképessége birtokában levő cselekvőképtelen gyermeket, továbbá minden esetben azt, akivel szemben kötelezettséget kívánnak megállapítani, valamint - szükség szerint - a gyermek más közeli hozzátartozóit. A meghallgatást mellőzni lehet, ha a meghallgatás miatti késedelem elháríthatatlan kárral vagy veszéllyel járna.
132. § (1) Ha az ügyben a gyermek személyiségével kapcsolatos jelentős tény vagy körülmény megítéléséhez különleges szakértelem szükséges, szakértőként elsősorban nevelési tanácsadót, szakértő- és rehabilitációs bizottságot, pszichiátriai szakellátó intézményt vagy családvédelemmel foglalkozó szervet, illetve szakértői névjegyzékbe felvett személyt kell megkeresni.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal arra kötelezi a szülőt vagy a törvényes képviselőt, hogy a gyermekkel keresse fel a szakértőként kirendelt szervet vagy személyt, és közreműködésével járuljon hozzá a szakértői vizsgálat eredményességéhez.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
29. § (1) A hatósági eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára, más hatóság kezdeményezésére, külön jogszabályban meghatározott panaszra (a továbbiakban együtt: kérelem) vagy hivatalból indul meg.
(3) Ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik, …b) a kérelemre indult eljárásban az ismert ellenérdekű, illetve érintett ügyfelet a kérelem beérkezésétől számított öt napon belül értesíteni kell.
32. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, vagy ugyanannak a hatóságnak az adott üggyel szorosan összefüggő más hatósági döntése nélkül megalapozottan nem dönthető el, továbbá ha a döntéshez külföldi hatóság vagy más szerv álláspontját is be kell szerezni, a hatóság az eljárást felfüggeszti. Amennyiben a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre őt megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a hatóság az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
(7) Az eljárás felfüggesztéséről a hatóság végzéssel dönt.
(8) Az eljárás felfüggesztésekor minden határidő megszakad, és az eljárás felfüggesztésének megszűnésekor az ügyintézési határidő kivételével újra kezdődik.
(9) A hatóság az eljárás felfüggesztése esetén is dönthet úgy, hogy a folyamatban lévő eljárási cselekményeket és az azok teljesítésére megállapított határidőket az eljárás felfüggesztése nem érinti.
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg.
e) az eljárás felfüggesztésének időtartama,
58. § (1) Szakértőt kell meghallgatni vagy szakértői véleményt kell kérni, ha az eljáró hatóságnak nincs megfelelő szakértelemmel rendelkező dolgozója és a) az ügyben jelentős tény, egyéb körülmény vagy az alkalmazandó jog megállapításához különleges szakértelem szükséges, vagy 
(7) Ha a szakértő nem vállalja a kirendelést, ezt a kirendelő végzés kézhezvételétől számított öt napon belül indokolással ellátva közölni kell a hatósággal.
(8) Ha a szakértő nem tudja szakvéleményét a hatóság által megállapított határidőre elkészíteni, a kirendelés kézhezvételétől számított öt napon belül az ok megjelölésével kérheti a határidő meghosszabbítását, a később felmerülő akadály esetén az akadály tudomására jutásától számított öt napon belül akadályközléssel élhet.
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja.
(3) Az eljárást felfüggesztő, az eljárást megszüntető, a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasító, az eljárási bírságot kiszabó, valamint a költség összegének megállapítása és a költségviselés tárgyában hozott elsőfokú végzés ellen önálló fellebbezésnek van helye.
99. § (1) A fellebbezést - ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik - a döntés közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.
102. § (1) A fellebbezést annál a hatóságnál kell előterjeszteni, amely a megtámadott döntést hozta. Elkésettség okán a fellebbezés nem utasítható el, ha az ügyfél a fellebbezési határidőben a fellebbezést az elbírálására jogosult hatóságnál terjeszti elő.
(2) A fellebbezésben új tények és bizonyítékok is felhozhatók.
(3) A fellebbezést az ügy összes iratával a fellebbezési határidő leteltétől számított nyolc napon belül fel kell terjeszteni a fellebbezés elbírálására jogosult szervhez, kivéve, ha a hatóság a megtámadott döntést a fellebbezésben foglaltaknak megfelelően kijavítja, kiegészíti, módosítja vagy visszavonja. A felterjesztés során az első fokon eljáró hatóság a fellebbezésről kialakított álláspontjáról is nyilatkozhat.
140. § (1) Ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban együtt: meghatározott cselekmény) irányul, a teljesítés elmaradása esetén a végrehajtást foganatosító szerv a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti,
b) feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze vagy mással elvégeztesse,
c) a jogosult kérelmére a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti,
d) ha a teljesítés elmaradása a kötelezettnek felróható, a kötelezettel szemben eljárási bírságot szabhat ki,
e) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt.
(2) A végrehajtást foganatosító szerv az (1) bekezdés a) és b) pontja esetében a kötelezettet a teljesítéssel előreláthatóan felmerülő költség előlegezésére kötelezi, vagy ha ez nem vezet eredményre, a költséget megelőlegezi.
152. § (1) Ha a végrehajtási eljárásban hozott végzés ellen nincs helye fellebbezésnek, a közléstől számított nyolc napon belül a kötelezett, a jogosult, továbbá az, akinek jogát vagy jogos érdekét a végrehajtás sérti, a végrehajtást foganatosító szerv törvénysértő intézkedése ellen vagy az intézkedés elmulasztása esetén végrehajtási kifogást terjeszthet elő. Ha e törvény másként nem rendelkezik, a végrehajtási kifogásnak nincs halasztó hatálya.
(2) A végrehajtási kifogásról - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a végrehajtást foganatosító szerv azonnal, de legkésőbb öt napon belül végzéssel dönt. E végzés ellen fellebbezésnek van helye.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
92. § (1) A gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn. A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani.
(6) A kapcsolattartásra vonatkozó bírósági határozat végrehajtásáról a gyámhatóság gondoskodik.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
8/B. § (1) A gyámhatóság felfüggesztheti az előtte folyó gyámügyi, gyermekvédelmi eljárást, ha az ügy elbírálásához szükséges szakvélemény elkészítése hosszabb időt vesz igénybe.
(2) Az (1) bekezdés szerinti szakértői véleményeket készítő szerv, személy a megkereséstől számított 30 napon belül elkészíti a szakértői véleményt.
(3) A gyámhatósági eljárást az ügyfél kérelmére kizárólag a kapcsolattartással, a családi jogállással, a kiskorú házasságkötésével, az örökbefogadás előtti eljárással, valamint a gyermektartásdíj megelőlegezésével és az otthonteremtési támogatás megállapításával kapcsolatos ügyekben lehet felfüggeszteni.
29. § (1) A gyámhivatal vita esetében a kapcsolattartást bármelyik fél kérelmére szabályozza, illetve újraszabályozza, kivéve, ha a szülő és a gyermek kapcsolattartásának megállapítása a Csjt. 92. §-ának (5) bekezdése szerint a bíróság hatáskörébe tartozik. A kapcsolattartásról a gyámhivatal, illetve a bíróság a gyermek korának, egészségi állapotának, életkörülményeinek, a felek személyes körülményeinek, valamint az ítélőképessége birtokában levő gyermek véleményének figyelembevételével rendelkezik.
(2) Különélő szülők kapcsolattartás iránti kérelmének elbírálása előtt tisztázni kell, hogy a gyermek melyiküknél van elhelyezve [Csjt. 72. § (2) bek.].
(3) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság - kérelemre - elsősorban akkor jogosítja fel a gyermek szülői felügyeleti jogától megfosztott szülőjét a kapcsolattartásra, ha a gyermek érzelmi fejlődését a szülőtől való teljes elszakadása veszélyeztetné.
30. § (1) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a kapcsolattartást elsősorban egyezség létrehozásával - tárgyalás megtartásával - rendezi. Ennek során a gyermeket gondozó szülő, más személy (a továbbiakban: kapcsolattartásra kötelezett) és a kapcsolattartásra jogosult megegyeznek a) a folyamatos, valamint az időszakos kapcsolattartás gyakoriságáról, időtartamáról, b) a gyermek átadásának és visszaadásának helyéről, idejéről, módjáról, c) a kapcsolattartás elmaradására vonatkozó értesítési kötelezettségről, d) az elmaradt kapcsolattartás pótlásának rendjéről, e) a kapcsolattartás egyéb formáiról.
(2) A gyámhivatalnak és a bíróságnak az egyezség létrehozása során törekednie kell a felek és a korlátozottan cselekvőképes gyermek közötti megegyezésre. Nem lehet az egyezséget jóváhagyni, ha az ellen az ítélőképessége birtokában lévő gyermek kifejezetten tiltakozik.
(4) Egyezség hiányában a gyámhivatal, illetőleg a bíróság - a kapcsolattartás céljának megfelelően - a kapcsolattartásra jogosult és a kapcsolattartásra kötelezett méltányos érdekére, körülményeire, valamint a gyermek korára, egészségi állapotára, tanulmányi előmenetelére tekintettel a gyermek érdekében dönt.
32. § (1) A kapcsolattartás újraszabályozását - ide nem értve a kapcsolattartás korlátozását, szüneteltetését vagy megvonását - a kapcsolattartást rendező határozat jogerőre emelkedésétől számított két éven belül abban az esetben lehet kérni, ha azok a körülmények, amelyekre a bíróság vagy a gyámhivatal a döntését alapította utóbb lényegesen megváltoztak és a kapcsolattartás újraszabályozása a gyermek érdekeit szolgálja.
33. § (1) A kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat végrehajtása iránti eljárás megindításának
a) a kapcsolattartás pótlására, ennek hiányában a kapcsolattartásra - a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban - előírt határidő elteltétől, illetve b) a (2) bekezdés szerinti veszélyeztető magatartás tudomásra jutásától számított 30 napon belül van helye.
(2) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartást rendező egyezségben, illetve a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban foglaltaknak önhibájából ismételten nem, vagy nem megfelelően tesz eleget, és ezáltal nem biztosítja a zavartalan kapcsolattartást.
(3) Ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartás végrehajtása iránti kérelmét visszavonja, ugyanannak az elmaradt kapcsolattartásnak a végrehajtására nem indíthat újabb eljárást.
(4) Ha a gyámhivatal az (1)-(2) bekezdésben foglaltak vizsgálata során megállapítja az önhiba fennállását, a végrehajtás iránti kérelem beérkezésétől számított 30 napon belül végzéssel elrendeli a végrehajtást. A végrehajtást elrendelő végzésben a mulasztó felet
a) felhívja, hogy a végzés kézhezvételét követően esedékes kapcsolattartásnak a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat szerinti időpontban és módon tegyen eleget, illetve hagyjon fel a gyermeknek a másik fél ellen történő nevelésével,
b) figyelmezteti az a) pont szerinti kötelezettség önhibából történő nem teljesítésének jogkövetkezményeire,
c) kötelezi a kapcsolattartás meghiúsítása folytán keletkezett igazolt költségek viselésére.
(5) Ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a (4) bekezdés szerinti végrehajtást elrendelő végzésben foglalt kötelezettségének nem tesz eleget, a Ket. 140. § (1) bekezdésében foglaltakon túl a gyámhivatal kérelemre, a kérelem beérkezésétől számított 30 napon belül végzéssel a) a gyermekjóléti központ kapcsolatügyeletének, illetve a gyermekjóléti szolgálatnak a közreműködését vagy a védelembe vétel elrendelését kezdeményezheti, ha a kapcsolattartás gyakorlása konfliktusokkal jár, folyamatosan akadályokba ütközik, illetve a felek között kommunikációs zavarok állnak fenn, b) a gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti azzal, hogy amennyiben a felek bejelentik a gyermekvédelmi közvetítői eljárás igénybevételére vonatkozó szándékukat, a 30/A. § (2) bekezdése alapján felfüggeszti a végrehajtási eljárást.
(6) Az (5) bekezdésben foglalt intézkedések meghozatalára a (4) bekezdés szerinti végrehajtást elrendelő végzés jogerőre emelkedésétől számított 1 éven belül van lehetőség.
(7) Ha a kapcsolattartásra kötelezett a gyermeket bizonyíthatóan folyamatosan a kapcsolattartásra jogosult ellen neveli és a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatnak a (4)-(5) bekezdés szerinti végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a gyámhivatal a) a gyermek elhelyezésének megváltoztatása iránt pert indíthat, feltéve, hogy az elhelyezés megváltoztatása a kiskorú gyermek érdekében áll, b) feljelentést tesz a Gyszr. 8. §-a (2) bekezdésének a) pontja alapján a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény (a továbbiakban: Btk.) 195. §-ának (4) bekezdése szerinti kiskorú veszélyeztetése miatt.
(8) Az eljárási költség viseléséről és az eljárási bírságról külön végzésben kell rendelkezni, amely ellen fellebbezésnek van helye. A végrehajtási eljárásban hozott más végzés ellen fellebbezésnek nincs helye, az ellen a Ket. szabályai szerint végrehajtási kifogás terjeszthető elő.
84. § (1) A jegyző a Gyvt. 17. §-ának (2) bekezdésében foglalt szervek, személyek jelzése, kezdeményezése, javaslata alapján köteles a védelembe vétel iránti eljárást hivatalból lefolytatni.
(2) A gyermekjóléti szolgálat a javaslatára indult védelembe vétel iránti eljárás sorána) nyilatkozik az alapellátás eredménytelenségének okáról, a gyermek és a szülő együttműködési készségéről,b) megküldi a gyermekjóléti alapellátás során felvett adatlapot, környezettanulmányt és gondozási tervet,c) véleményt nyilvánít a gyermek veszélyeztetettségének okáról, d) javaslatot tesz a kirendelhető családgondozó személyére, e) javaslatot tesz a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontjai alapján szükséges intézkedésekre.
(3) Ha a védelembe vétel iránti eljárás nem a gyermekjóléti szolgálat javaslatára indult, a jegyző megkeresi a gyermekjóléti szolgálatot a (2) bekezdés szerinti javaslat 15 napon belül történő megtételére.
(4) A tartózkodási hely szerint illetékes jegyző a védelembe vétel iránti eljárás során köteles beszerezni a lakóhely szerint illetékes jegyzőtől a gyermekre vonatkozó, korábban keletkezett iratokat.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről (Btk.)
195. § (4) Aki a bírósági vagy hatósági határozat alapján nála elhelyezett kiskorú és a kiskorúval kapcsolattartásra jogosult személy közötti kapcsolat kialakítását vagy fenntartását a kapcsolattartás kikényszerítése érdekében alkalmazott bírság kiszabását követően is akadályozza, vétséget követ el, és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyszr.)
8. § (2) A városi gyámhivatal feljelentést tesz a) a gyermek veszélyeztetése vagy a tartás elmulasztása miatt