Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2106/2009. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
Panaszbeadványok alapján vizsgálatot indítottam a kiskorú anyák gyermekeinek családtámogatási ellátásával kapcsolatban. A Magyar Államkincstár Közép-magyarországi Regionális Igazgatóságának (MÁK) vezetője e tárgyban megkeresésemre adott válaszában több, a városi gyámhivatalok eljárását érintő problémára hívta fel a figyelmemet.
Miután a Magyar Államkincstártól kapott tájékoztatás alapján alapvető jogok sérelmének gyanúja merült fel az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam.
A kapott tájékoztatás szerint egyre gyakrabban fordul elő az is, hogy 16. életévét be nem töltött leány szül gyermeket. Az igazgató visszásnak tartja, hogy családi pótlék és gyermekgondozási segély – a jogosultsági feltételek fennállása esetén is – csak a 16. életévét betöltött fiatalkorú részére állapítható meg. Ez utóbbi kérdést külön vizsgálom. 
Vizsgálatom eredményes lefolytatása érdekében a Regionális Államigazgatási Hivatalok Szociális és Gyámhivatalainak (regionális gyámhivatal) vezetőitől adatszolgáltatást kértem a 2008. évben a régiókban a 18. életévük betöltése előtt szült leányok gyermekei gyámrendelésére, illetve az anya nagykorúvá válása után a gyámi tisztség megszüntetésére vonatkozó gyakorlatáról. Kértem a gyámkirendelő, és a gyámságot megszüntető határozatok rendelkezésemre bocsátását is. Vizsgálatom nem terjedt ki azon 18. életévük betöltése előtt szült anyák gyermekeire, akikről – gyámként kirendelhető hozzátartozó hiányában – gyermekvédelmi szakellátó rendszerben kell gondoskodni. Nem vizsgáltam azokat az eseteket sem, amikor az egyik szülő nagykorúsága okán a gyermek törvényes képviselete biztosított volt.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog "A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2. § (1)]
– Az állam alapvető jogvédelmi kötelezettsége: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége” [Alkotmány 8. § (1)]
– Az anyák támogatáshoz és védelemhez való joga: „ A Magyar Köztársaságban az anyáknak a gyermek születése előtt és után külön rendelkezések szerint támogatást és védelmet kell nyújtani” [Alkotmány 66. § (2)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1998. évi LXXXIV. törvény a családok támogatásáról (Cst.)
223/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet a családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény végrehajtásáról (Vht.)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)

A megállapított tényállás
A kapott tájékoztatás és a rendelkezésemre bocsátott dokumentumokból a következő tényállás rögzíthető. A gyámkirendelést általában a szülést követően a kiskorú anya a gyámként kirendelő személlyel együtt kezdeményezi. Volt példa arra is, hogy eljárás hivatalból – a lakóhely szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője, a védőnői szolgálat, a kórház, a gyermekjóléti szolgálat jelzésére, vagy az anyakönyvvezető értesítése alapján – indult. 
Előfordult, hogy a fiatalkorú terhességéről a védőnő értesítette a hatóságot, így a gyámhivatal a szülést megelőzően elkészítette, vagy elkészíttette a környezettanulmányt, intézkedett a vagyonleltár felvételéről, így a gyámrendelésről a szülést követő rövid időn belül megalapozott döntést tudott hozni. 
Jellemzően az újszülött gyámjául – elsősorban – az anyai nagyszülők valamelyikét rendeli a gyámhivatal. Előfordult, hogy a gyámságot dédszülő, vagy a kiskorú anya gyámja, nagykorú testvére, nagyszülője, vagy más rokon vállalta. 
Az áttanulmányozott dokumentumok és a kapott információk alapján megállapítható, hogy eljárások elhúzódásának hátterében az áll, hogy a gyámrendelés szükségességét a fiatalkorú szülő és/vagy rokon késedelmesen jelzi a hatóságnak, hivatalból a hatóság ritkán – többnyire az anyakönyvvezető rendezetlen családi jogállású gyermekről való értesítéséből – szerez tudomást. Az anyakönyvvezető az iratokat a jegyzői gyámhatóságnak általában akkor küldi meg, ha a kiskorú anya gyermekére tett apai elismerő nyilatkozat teljes hatályúvá válásához az újszülött törvényes képviselőjének hozzájárulása szükséges. Az iratok gyámhivatalhoz továbbítása a gyámkirendelést késleltetheti. 
A vizsgált időszakban az egyes régióban kirendelt gyámkirendelő határozatok számát, és idejét a következő táblázat tartalmazza:

Régió	Gyámren-delések száma összesen	Gyámrendelések ideje	Késedelmes gyámrendelések	
		30 napon túli, de 2 hónapon belüli	3 hóna-pon belüli	4 hóna-pon belüli	5 hóna-pon belüli	6 hóna-pon belüli	6 hóna-pon túli	Összesen	Arány	
Közép-magyarországi régió	59	9	7	6	0	1	1	24	41%	
Közép-dunántúli régió	36	6	7	0	1	0	1	15	42%	
Nyugat- dunántúli régió	31	5	2	2	0	0	0	9	29%	
Dél-dunántúli régió	81	7	7	1	0	0	0	15	19%	
Észak-magyarországi régió	144	41	16	7	4	4	2	74	51%	
Észak-alföldi régió	149	40	29	7	7	1	2	86	58%	
Dél-alföldi régió	61	11	6	2	0	0	0	19	31%	

A gyámhivatalok általában a gyám kirendelését megelőzően a gyermek egészséges fejlődését biztosító körülményekről – a saját, a jegyzői gyámhatóság, a gyermekjóléti szolgálat és/vagy a védőnő által készített környezettanulmány, javaslat alapján – meggyőződnek. A Közép-magyarországi régióban azonban 31, a Közép-dunántúli régióban 10, a Nyugat-dunántúli régióban 3, a Dél-dunántúli régióban 20, az Észak-magyarországi régióban 59, az Észak-alföldi régióban 34, a Dél alföldi régióban 12 gyermek esetében gyámrendelés az anya és a gyámként kirendelendő személy nyilatkozatán alapult, és a határozatok indoklásában nincs az elvégzett környezettanulmányra vonatkozó utalás. 

A MÁK igazgatója a következő kérdéseket találta problémásnak. 
1. Az egyes gyámhivatalok döntéseiket eltérő gyakorlat szerint hozzák meg.
Az igazgató szerint problematikus, hogy a határozatok gyakran utasítják a Családtámogatási Irodát arra, hogy a továbbiakban kinek a kezeihez folyósítsák a családtámogatási ellátásokat.  Figyelemmel arra, hogy a Cst. értelmében valamennyi családtámogatási ellátást a jogosultnak kell megigényelnie, az igényelbíráló szerv a jogosultsági feltételek alapján is csak akkor folyósíthatja az ellátást, ha a jogosult az ellátási igényét a jogszabályban meghatározottak szerint benyújtja, a határozatok a gyámhivatal utasítása/felhívása alapján nem hajthatók végre. Előfordul, hogy az érintettek minderről csak a Családtámogatási Iroda igénylésre vonatkozó tájékoztatójából szereznek tudomást, ami az eljárás elhúzódását eredményezi.
A regionális gyámhivatalok vezetői az egyes városi gyámhivataloknál alkalmazott eltérő gyakorlatról mindenhol beszámoltak, azt az áttanulmányozott dokumentumok is alátámasztották. 
A gyámhivatali határozatok leggyakrabban felkérik/megkeresik a MÁK-ot, azzal, hogy a gyermek után járó családi pótlékot a kirendelt gyám kezeihez kézbesítsék/folyósítsák. A határozat azonban nem tájékoztatja a gyámot arról, hogy az igénylés benyújtása nélkül a családi pótlék folyósítása nem lehetséges, az ügyfeleket azonban – többnyire – szóban és/vagy az eljárás során felvett jegyzőkönyvben erről tájékoztatják. Előfordul, hogy az előzőekben ismertetett felhívás mellett a határozat tartalmazza, hogy a folyósítás a gyám igénylése alapján történjen. Akadnak olyan döntések is, amelyek a folyósításra való felkérés mellett felhívják a gyám figyelmét az igény benyújtásának szükségességére. Egyes gyámhivatalok felhívják a gyámokat a családi pótlék ügyében történő intézkedésre, de a Mákot nem keresik meg. Előfordul, hogy a gyámkirendelő határozat tartalmazza, hogy a gyám a szülő nagykorúságáig jogosult a családi pótlék felvételére. Számos példa akad arra is, amikor a határozat tájékoztatja a MÁK-ot a jogosult személyéről. Vannak olyan gyámhivatalok is, amelyek a családi pótlékról ugyan nem rendelkeznek, de a döntés egy példányát megküldik a MÁK-nak. Egyes határozatok a családi pótlék igénylésére vonatkozó rendelkezéseket nem tartalmaznak és azt nem is küldik meg a MÁK-nak. Vannak gyámhivatalok, amelyek a MÁK-ot külön íven értesítik a gyámrendelésről, egyúttal felkérik, hogy a gyermek után járó juttatásokat – a gyám kérelmének megfelelően – folyósítsák, de határozatot nem küldik meg az elbíráló szervnek. Előfordult, hogy a határozatban tájékoztatták a gyámot, arról, hogy a családi támogatás igényléséhez nyomtatványokat és segítséget a családsegítő és gyermekjóléti szolgálatnál kaphat.
Megállapítható, hogy a határozatok majdnem minden esetben a következőképpen rendelkeznek: „A gyámot a gyámsággal járó jogok és kötelességek a kirendelő határozat kézbesítését követő naptól kezdve illetik meg, illetőleg terhelik”.
Elvétve, de akadnak olyan határozatok, amelyek akként rendelkeznek, hogy a gyámsággal járó jogok és kötelezettségek a határozat jogerőre emelkedését követő naptól illetik, illetve terhelik a gyámot. Találkoztunk olyan rendelkezéssel is, amely szerint a gyám jogosultságát, kötelezettségét a gyermek születése napjával, esetleg a gyám kirendelő határozat keltének napjával határozzák meg.  

2. Gyakori, hogy a szülő nagykorúvá válása után hónapok múlva hoznak határozatot a gyámság megszűnéséről.
A gyámhivatalok gyakorlata – a gyámkirendelő határozatokhoz hasonlóan – a gyámság megszűnésével kapcsolatban ugyancsak eltérő.
Jelentős azon határozatok száma, amelyek megállapítják, hogy az ellátás felvételére a jövőben a szülő jogosult, ezzel egyidejűleg megkeresik a MÁK illetékes szervét a családi pótlékot a gyermek szülői felügyeletet gyakorló szülőjének folyósítása végett.
Egyes határozatok felhívják a gyermek szülőjét, hogy nyújtsa be igénylését, mások ilyen rendelkezést nem tartalmaznak.
Van példa arra is, hogy a határozat a családi pótlék jövőbeli igénylésére vonatkozó felhívást nem tartalmaz. 
Eltérő a gyakorlat a tekintetben is, hogy a gyámhivatalok a szülő nagykorúvá válásával a gyámság és a gyámi tisztség megszűnéséről, és/vagy a gyám felmentéséről hoznak döntést.  
Egyes gyámhivatalok a szülő önjogúvá válásának napjával automatikusan – a szülő és a gyám meghallgatása nélkül – döntenek a gyermek szülői felügyeleti jogának feléledéséről. 
Vannak gyámhivatalok, amelyek a gyámkirendelő határozatban rendelkezett arról, hogy a gyámrendelés valamelyik szülő nagykorúságával megszűnik, a gyámság és a gyámi tisztség megszűnéséről határozatot nem hoznak.
Előfordul, hogy a szülő önjogúvá válásával a gyámhivatalok nem rendelkeznek a gyámság és a gyámi tisztség megszűnéséről.  
 A Közép-magyarországi régióban a vizsgált időszakban az anya nagykorúvá válása miatt 24 esetben döntöttek a gyámság megszűnéséről. 5 esetben fordult elő, hogy az gyámság megszüntetése az anya nagykorúvá válását követő 2-5 hónap múlva következett be. Egy alkalommal a döntést a hatóság az anya 18. életévének betöltését követő fél év múlva hozta meg.
A Közpép-dunántúli régióban a vizsgált időszakban 16 esetben került sor a gyámság megszüntetésére. Elenyésző azoknak a határozatoknak a száma, ahol a gyámság megszüntetésére a szülő nagykorúvá válásával egyidejűleg került sor, általában az eljárást a nagykorúvá vált szülő, és/vagy a gyám kezdeményezi. Néhány esetben fordult csak elő, hogy a határozat a szülő önjogúvá válását követő hónapok múlva készült el. 
A Nyugat-dunántúli régióban a vizsgált időszakban 14 estben szüntették meg a városi gyámhivatalok a gyámságot, határozathozatalra szinte minden esetben 30 napon belül sor került. A régióvezető egy esetben állapított meg határidőn túli – két hónapon belüli – ügyintézést. 
A Dél-dunántúli Régióban a vizsgált időszakban 32 esetben szüntették meg a hatóságok a gyámságot, egy esetben fordult elő, hogy az eljárás 30 napon túli volt. 
Az Észak-magyarországi régióban a gyámság megszűnéséről 68 gyermek esetében született határozat. Az eljárásokat zömében hivatalból indították meg, több esetben azonban a nagykorúvá váló szülő kezdeményezte az eljárást. A gyámság megszüntetésére az esetek többségében harminc napon belül sor került, de ebben a régióban is előfordult, hogy a határozat a szülő nagykorúvá válását követően hónapok múlva készült el. A régióvezető ennek okát abba látja, hogy a gyámhivatalokat késedelmesen értesítik arról, ha házasságkötés okán válik egyik, vagy mindkét szülő nagykorúvá, vagy arról, hogy a nagykorú apa teljes hatályú apai elismerő nyilatkozattal a gyermeket magáénak ismerte el. 
Az Észak-alföldi régióban a szülő nagykorúvá válását követően – néhány eset kivételével – rövid időn belül sor került a szülői felügyeleti jog felélesztésére és a gyámi tisztség megszüntetésére. A késedelmes eljárások oka többnyire az volt, hogy csak a gyám, vagy a nagykorúvá vált szülő kérésére indult meg az eljárás. 
A Dél-alföldi régióban a városi gyámhivatalok 30 esetben döntöttek gyámság megszüntetéséről. Az eljáró hatóságok általában az iratokat bármelyik szülő nagykorúvá válásának időpontjáig határidőbe teszik, így a szülői felügyeleti jog feléledéséről hivatalból – bizonyítási eljárás lefolytatásával, vagy anélkül – soron kívül döntenek. Határidőcsúszás csak elvétve fordult elő. 
A Dél-alföldi régió vezetője a szülői felügyeleti jog feléledésével kapcsolatos eltérő gyakorlatra is felhívta a figyelmemet. A rendelkezésemre álló iratok tanúsága szerint a gyakorlat a többi régióban is eltérő. Döntő többségben a szülő nagykorúvá válásával a gyámhivatalok a gyámságot a nagykorúvá vált szülő nevelési alkalmasságának vizsgálata nélkül – a törvény erejénél fogva – szüntetik meg. Van azonban példa arra, hogy a szülői felügyeleti jog felélesztése előtt a gyermek körülményeiről, a szülő nevelésre való alkalmasságáról a gyermekjóléti szolgálat és/vagy a védőnő javaslata, vagy a hatóság által végzett környezettanulmány alapján győződnek meg. A Dél-alföldi régióvezető tájékoztatása szerint több esetben bebizonyosodott, hogy a gyermek érdekében indokolt volt a szülői felügyeleti jog felélesztése előtt a bizonyítási eljárás lefolytatása, szükség esetén a családbafogadás engedélyezésére, a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezésére, a szülői felügyeleti jog megszüntetése tárgyában perindításra. Az egyes gyámhivatalok számára azonban dilemmát jelent, hogy a bizonyítási eljárás lefolytatásával a nagykorúsággal feléledő szülői felügyeleti jog automatikus gyakorlásának lehetősége csorbát szenvedhet. 

3. Az ügyintézést több esetben lassítja az is, hogy a gyámhivatal által megküldött határozatokban a gyermek – családi jogállásának rendezése okán – a MÁK adatbázisától eltérő néven szerepel.
A Közép-magyarországi régióban a vizsgált időszakban nem fordult elő, hogy a gyermek neve eltért volna a gyámot kirendelő, illetve a gyámságot megszüntető határozatban.
A Közép-dunántúli, a Dél-alföldi és az Észak-alföldi régióban, ha a gyermek neve családi jogállása rendezését követően változik, a gyámhivatalok áltálában a rendezés előtti és utáni nevét is feltüntetik a határozatokban.
A Nyugat-dunántúli régióban két esetben fordult elő, hogy a gyermek neve megváltozott a gyám felmentésének idejére. Egyik esetben, az ügy tárgyában és a rendelkező részben is jelölte a hatóság a gyermek korábbi nevét, a másik alkalommal a gyám kirendelésekor a gyermek kettős utónevéből csak az egyik került megjelölésre. 
A Dél-dunántúli Régióban öt alkalommal fordult elő, hogy a határozat nem tüntette fel a gyermek korábbi nevét.  
Az Észak-magyarországi régióban egyes gyámhivatalok a határozat tárgyában és indoklásában is szerepeltetik a gyermek családi jogállás rendezése előtti és azt követő nevét, mások attól eltekintenek.
Az regionális hivatalvezetők a jogszabályi rendelkezések betartására felhívták a városi gyámhivatalok figyelmét, a regionális szintű egységes joggyakorlat érdekében intézkedtek. 

A vizsgálat megállapításai
I. Hatáskör tekintetében:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A hivatkozott törvény 29. § (1) kezdésének a) pontja értelmében a közigazgatási feladatot ellátó szerv hatóságnak minősül.
Tekintettel arra, hogy a gyámhivatalok az Obtv. 29. § (1) a) pontja szerinti közigazgatási feladatot ellátó szervek, így eljárásaik vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján egyértelműen ombudsmani hatáskörbe tartozik. 

II. Az ügy alapjogi összefüggései tekintetében 
Az alapvető jogok érvényesülésének garanciája az Alkotmány 8. §-ában rendelt, az állam alapvető intézményvédelmi kötelezettsége, mely szerint „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége”. A hivatkozott alapvető jogvédelmi kötelezettségen túl az Alaptörvény rögzíti a gyermeket – a család, az állam és a társadalom részéről – megillető, megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát is. Az Alkotmánybíróság 995/B/1990. számú határozatában kifejtette, hogy a gyermeket minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt felnőtté válásához. A gyermek nevelése, fejlődésének biztosítása elsődlegesen a szülők felelőssége és kötelezettsége, a gyermeki jogok biztosítása és előmozdítása érdekében az államnak a szülőknek megfelelő segítséget kell nyújtania. A gyermeknek az a joga tehát, hogy az állam részéről a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemben és gondoskodásban részesüljön, az állam alkotmányos kötelességét alapozza meg a gyermek fejlődésének védelmére. Amíg tehát az Alkotmányban megfogalmazott állampolgári alapjogok esetében az állam részéről általában a passzivitás az elvárható magatartás, addig a gyermek jogai védelmében a családot, közelebbről a szülőt terhelő alkotmányos alapkötelezettségek esetén az államot aktív magatartásra kötelezi az Alkotmány 67. § (1) bekezdése, kifejezett kötelezettségeket állapítva meg számára. [995/B/1990., 79/1995. (XII. 21.) AB. határozat] Az állam alatt nem pusztán a Magyar Államot, mint jogi személyt kell jelen esetben érteni, hanem – a különböző jogszabályokban meghatározott feladat- és hatáskörében eljárva – valamennyi, állami- és önkormányzati szervet.  Eredetileg és eredendően a gyermek gondozása, nevelése, védelme a szülőre hárult. Az állam - a szubszidiaritás jegyében - csak akkor lépett be a szülő-gyermek viszonyba, ha a szülő nem tudta, vagy nem akarta teljesíteni kötelességeit a gyermekkel kapcsolatban, aminek következtében annak élete, neveltetése súlyos veszélybe került. Mára ez a helyzet megváltozott: az állam elkötelezi magát a család támogatására, hogy a szülő teljesíthesse kötelességeit a gyermek iránt. Különösen a második világháború után vált általánossá az, hogy a fejlett országok áttértek a szülőket leváltó gyermekvédelemről a család működtetését támogató gyermekjóléti ellátások rendszerére. (Szöllősi Gábor: Szociális és gyermekvédelmi jog. Pécs, 1998. APTE ajk Továbbképzési szekció, 230. o.) 
Ebben a felfogásban született meg a gyermekek jogairól szóló egyezmény. Az államok ebben arra vállalnak kötelezettséget, hogy a gyermek számára, figyelembe véve szülei, gyámja stb. jogait és kötelességeit, biztosítják a jóléthez szükséges védelmet és gondozást, s e célból meghozzák a szükséges törvényhozási és közigazgatási intézkedéseket (3. cikk). A szóban forgó felfogást tükrözik a magyar Alkotmánynak a gyermeki jogokra vonatkozó rendelkezései is. Más oldalról a gyermekek jogai és ezek védelme szorosan kapcsolódik a család védelméhez, a család állami támogatásához, illetve a nőknek, mint anyáknak az Alkotmány 66. § (2) bekezdésben megfogalmazott védelméhez fűződő jogához.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam (…) kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények. [9/1992. (I. 30.) AB határozat]
Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. [75/1995. (XI. 21.) AB hat.]
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatban a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. A döntés szerint az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket.
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 1. § (2) bekezdése alapelvi szinten rögzíti, hogy a közigazgatási hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni. A Ket. 4. § (1) szerint az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez való jog. 
A tisztességes eljáráshoz való jog az Alkotmányban explicit módon nem nevesített, de az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésébe foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdéséből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog.. [315/E/2003. AB hat.].
Az Alkotmánybíróság a tisztességes eljáráshoz való jog lényegéről kialakított álláspontját elvi jelentőséggel a 6/1998. (III. 11.) AB határozatban foglalta össze. Eszerint a tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság eljárásában azonban csupán a tisztességes eljárás megkövetelte általános ismérvek megállapítására van lehetőség. Az Alkotmánybíróság a határozatban utalt arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye. [6/1998. (III. 11.) AB hat. 14/2004. (V. 7.) AB hat.]

II. Az ügy érdeme tekintetében
A Ptk. vonatkozó rendelkezése értelmében, aki 18 életévét nem töltötte be – kivéve, ha házasságot kötött – korlátozottan cselekvőképes, illetve cselekvőképtelen kiskorú. A Csjt. 91. § (1) bekezdése szerint a cselekvőképtelen, vagy cselekvőképességében korlátozott szülő szülői felügyeleti joga szünetel. A 93. § rendelkezik szülői felügyelet alatt nem álló kiskorú gyámság alá tartozásáról. A gyámság alá tartozó kiskorú részére a gyámhatóság rendel gyámot. A gyámrendelés szükségességét a kiskorú legközelebbi rokonai kötelesek a gyámhatóságnak haladéktalanul bejelenteni. Ha hivatalos eljárása során a bíróság, az anyakönyvvezető, a hagyatéki leltározást végző és az egyéb államigazgatási feladatot ellátó szerv tudomására jut a gyámrendelés szükségessége kötelesek ezt a tényt a gyámhatósággal közölni. A Gyer. 127. § (1) bekezdése szerint a gyámrendelés szükségességének tényét hozzátartozók, valamint a Csjt.-ben meghatározott szerveken és személyeken kívül bármely más szerv vagy személy is kezdeményezheti.
Megállapítható, hogy a vizsgált időszakban a gyámrendelés szükségességességét többnyire a kiskorú szülő és a gyámul kirendelhető személy együttesen, a szülést követő rövid időn belül kezdeményezték. A kapott információk szerint az anyakönyvezetők a gyámhivatalokat a kiskorú szüléséről közvetlenül általában nem értesítik, amennyiben az apai elismerő teljes hatályához eseti gondnok kirendelése szükséges a jegyzőt keresik meg. Az iratokat a jegyző továbbítja a gyámhivatalnak, ami az eljárást mindenképpen késlelteti. Álláspontom szerint, ha a gyermek születésekor – bármilyen okból nem áll szülői felügyeleti jog alatt – erről a tényről akkor is indokolt a gyámhivatalt közvetlenül értesíteni, ha az újszülött a nagykorú apai teljes hatályú apai elismerő nyilatkozatát követően szülői felügyelet alá kerül, ezáltal a gyámrendelés okafogyottá válik.
Mindebből következően megállapítottam, hogy a gyámhivatal közvetlen értesítésének hiánya az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében deklarált, a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez fűződő jogával összefüggő visszásság közvetlen veszélyét keletkezteti.
A gyámrendelés előtt a tényállás teljes körű feltárása a gyámhivatal kötelezettsége. Ennek megfelelően Gyer. 128. §-a részletesen szabályozza, hogy a hatóságnak vizsgálnia kell a gyámrendelés okát, meg kell tudni, hogy a rokonok között van-e olyan alkalmas személy, akit gyámul rendelhet. Számba kell venni a gyermek vagyonát, meg kell hallgatni a szülőt, a gondozót, a gyámi tisztség viselésére számba jöhető személyt, vagy személyeket. Vizsgálni kell, hogy a gyámi tisztség viselésére figyelembe vehető jelölt személyét és körülményeit tekintve alkalmas-e annak ellátására, nem állnak-e fenn vele szemben a Csjt. 99. § (2) bekezdésében megjelölt kizáró okok. A felsoroltakon kívül be kell szerezni mindazokat az okmányokat, bizonyítékokat, melyek a gyámrendelés szükségességét, a gyám alkalmasságát bizonyítják, illetve a határozat meghozatalához szolgáltatnak adatot. A rendezett körülmények feltárására a gyámhivatal környezettanulmányt készít, vagy készíttet.
Minderre tekintettel megállapítottam, hogy a gyermek lakóhelyén történő környezettanulmány készítésének mellőzésével hozott döntések visszásságot okoznak a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez fűződő jogával összefüggésben. 
A Gyer. 2008. december 31-éig nem tartalmazott olyan rendelkezést, amely a gyámhivatalokat kötelezte volna arra, hogy a gyámkirendelésről értesítsék a MÁK-ot. A jogszabályi kötelezettség hiányában az egyes gyámhivatalok tapasztalataik alapján alakították joggyakorlatukat.
Amint arra az Alkotmánybíróság határozatai alapján a fentiekben már utaltam, a jogállam alapvető eleme a jogbiztonság, amely feltételezi, illetve megköveteli a joggyakorlat egységességét, kiszámíthatóságát. Minderre figyelemmel a regionális szinten is eltérő joggyakorlat sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében rögzített jogbiztonság elvét.
A Gyer. 2009. január 1-jétől hatályos módosítása szerint a gyámhivatalnak a gyámrendeléssel egyidejűleg annak tényéről értesítenie kell a családtámogatási ellátást és az árvaellátást folyósító szervet, továbbá a gyermeket ellátó védőnőt. [130.§ (3). bek.] Megállapítottam, hogy a jogszabály-módosítás az eltérő joggyakorlatból eredő alapjogi visszásságot nem szünteti meg. A regionális hivatalok vezetői saját régiójukra vonatkozó intézkedései a probléma megoldására országos szinten ugyancsak nem alkalmasak.
A Cst. rendelkezik arról, hogy családi pótlék – feltéve, hogy a benyújtás időpontjában a jogosultsági feltételek fennállnak – az igény benyújtásának időpontjától jár. Az ellátásra jogosult az igényelbíráló szervnek 15 napon belül köteles bejelenteni minden olyan tényt, adatot, amely az ellátásra jogosultságát vagy annak összegét érinti. Az ellátást az igény késedelmes benyújtása esetén, visszamenőleg legfeljebb két hónapra, az igénybejelentés napját megelőző második hónap első napjától kell megállapítani, ha a jogosultsági feltételek ettől az időponttól kezdve fennállnak. A családi pótlékot – függetlenül az igénylés és megszüntetés időpontjától – teljes hónapra kell megállapítani és folyósítani.
A Csjt. 101. § (2) bekezdésének rendelkezése szerint a gyámot a gyámsággal járó jogok és kötelességek, ha a gyámhatóság másként nem rendelkezik, a kirendelő határozat kézbesítését követő naptól kezdve illetik meg, illetőleg terhelik.
Megállapítható, hogy a családi pótlék visszamenőleges folyósítására azoknak a határozatoknak az esetében, amelyek a gyámot a gyámsággal járó jogok gyakorlására a határozat kézhezvételét követő naptól hatalmazzák fel, nincs lehetőség. A Csjt. 101. § (2) bekezdése azonban lehetővé teszi, hogy a gyámsággal járó jogok gyakorlására és kötelezettségek teljesítésére a gyámhivatal a korábbi időpontot jelöljön meg.  A törvény magyarázata szerint a visszamenőleges felhatalmazás nem szokványos rendelkezés, hiszen a gyámnak a gyámrendelést megelőző tevékenysége inkább megbízás nélküli ügyvitelnek tekinthető (Ptk. 484. §). Álláspontom szerint azonban, ha a visszamenőleges felhatalmazás a gyermek után járó juttatásokhoz való hozzáférését szolgálja a gyermek születési napjával való gyámrendelés – a szülést követő két hónapon belül – a gyermek érdekében állónak tekinthető.
A két hónapon túli gyámrendelések – különös tekintettel arra is, hogy a gyermeknek a gyámrendelésig nincs törvényes képviselője – egyaránt visszásságot okoznak a gyermek a védelemhez és gondoskodáshoz való jogával, továbbá a jogbiztonsághoz való alapjoggal összefüggésben a tisztességes eljáráshoz való jog tekintetében. 
A Vht. 1. §. 5. bekezdés c/ pontja alapján a családtámogatási ellátásra való jogosultságot a kirendelt gyámnak a gyámrendelő határozat bemutatásával, vagy másolatának csatolásával kell igazolnia, az igénylés benyújtásának azonban nem feltétele a gyámkirendelő határozat jogerőre emelkedése. A határozat jogerőre emelkedéséhez kötött joggyakorlás, illetve a folyósítás a határozat jogerőre emelkedéséhez kötése – figyelemmel arra, hogy emiatt az ellátás folyósítása késedelmes lehet – ugyancsak a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga közvetlen veszélyét keletkezteti.
A Csjt. 106. § (1) bekezdése alapján a gyámság megszűnik, ha a gyámság alatt álló szülői felügyelet alá kerül. A (2) bekezdés rendelkezik arról, hogy a gyámság megszűnésével a gyám tisztsége megszűnik. Az idézett jogszabályhely magyarázata szerint, abban az esetben, ha a gyermek szülőjének oldalán megszűntek azok az okok, melyek miatt a szülői felügyelet szünetelt, a szülő szülői felügyeleti joga feléled, és gyermeke a felügyelete alá kerül. A szülő nagykorúvá válásával a szülői felügyeleti jog – a törvény erejénél fogva – megszűnik. A gyámság megszűnésével egyidejűleg – ugyancsak a törvény erejénél fogva – megszűnik a gyámi tisztség is. Ha a gyermek szülői felügyelet alá kerülése okán szűnik meg a gyámság, az nem hatósági döntés eredménye, hanem a gyermekkel kapcsolatos esemény következménye, és a törvény erejénél fogva szűnik meg, mégpedig azon a napon, amikor az esemény bekövetkezett. A törvény magyarázata ennélfogva szükségtelennek tartja a gyámság megszüntetéséről határozatban rendelkezni, rögzíti, hogy a hatóság ilyen tartalmú határozata csupán deklaratív jellegű. A gyermek családi jogállása rendezése előtti, illetve utáni nevének feltüntetésére vonatkozó rendelkezést a jogszabály nem tartalmaz, azt ugyancsak a joggyakorlat alakította. A jogosult köteles bejelenteni az ellátásra való jogosultsága megszűnését, az önjogúvá váló szülőnek pedig csak az igénybejelentés alapján folyósítható az ellátás. Bár a családi pótlék igénylésekor a gyám nyilatkozik arról, hogy a családtámogatási ellátás folyósítását érintő változásokat bejelenti, a rendelkezésemre álló iratok tanulmányozása során – hangsúlyozva, hogy a jog ismeretének hiánya a következmények alól nem mentesít – megállapítottam a jog gyakorlásra és kötelezettség teljesítésére való figyelemfelhívás indokoltságát. 
Minderre figyelemmel megállapítottam, hogy a szülő önjogúvá válásával megszűnő gyámság tekintetében eltérő jogértelmezés és joggyakorlat, továbbá a gyermek családi jogállásának rendezése előtti és utáni nevének feltüntetése során alkalmazott joggyakorlat visszásságot okoz a jogbiztonság elvével összefüggésben.
Figyelemmel arra, hogy a gyám tisztségének megszűnését követően tevékenységének időtartamáról jelentést köteles tenni, illetőleg – ha vagyonkezelést is végzett – vagyonkezeléséről és a vagyon állagáról végszámadást kell benyújtani, amely kötelezettség teljesítésére a gyámhivatal határozatban hívja fel, indokoltnak tartom a gyámság megszűnését határozatban deklarálni.
Álláspontom szerint a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető védelemhez és gondoskodáshoz való joga érvényesülése érdekében a szülő önjogúvá válása előtt a gyám és a szülő meghallgatása, továbbá gyermek egészséges fejlődését biztosító körülményekről való meggyőződés nem mellőzhető. A gyermek fejlődésének veszélyeztetése esetén ugyanis a szükséges hatósági intézkedéseket a szülői felügyelet feléledésével egyidejűleg megtehetők. 

Intézkedéseim
Figyelemmel arra, hogy az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára is visszavezethető, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 25.§-a alapján javasolom a szociális és munkaügyi miniszternek kezdeményezze a  gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet (Gyer.) kiegészítését a gyám családtámogatások igénylésére való jogára való felhívásával, továbbá azon tájékoztatással, hogy a családi támogatás igényléséhez szükséges nyomtatványokat és segítséget a családsegítő és gyermekjóléti szolgálatnál kaphat.
A jelentésemben feltárt, alapvető joggal összefüggő visszásságok orvoslása, jövőbeni megelőzése, valamint az országosan egységes jogalkalmazás érdekében az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem az igazságügyi és rendészeti minisztert, hívja fel az anyakönyvvezetők figyelmét, hogy ha szülői felügyelet alatt nem álló gyermek születésének tényről haladéktalanul értesítsék a gyermek lakóhelye szerint illetékes gyámhivatalt.
A regionális államigazgatási hivatalok szociális és gyámhivatalai vezetőit, hogy a városi gyámhivatalok vezetői figyelmét hívják fel: 
– a Ket. 33. § (1) bekezdésében foglalt ügyintézési határidők betartásának jelentőségére;
– a gyámrendelés előtt a környezettanulmány készítésének szükségességére; 
– a Csjt. 101. § (2) bekezdése szerint a gyermek születési napjára visszamenőleges gyámrendelés lehetőségére;
Az egységes joggyakorlat érdekében javaslom, hogy a szülő önjogúvá válása okán megszűnt gyámság és a gyámi tisztség megszűnéséről a városi gyámhivatalok hozzanak határozatot. A határozatban a családi ellátások igénybevételének lehetőségére az önjogúvá vált szülő figyelmét hívják fel.
Az Obtv. 17. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazásom alapján – hivatkozva az Alkotmány gyermekek védelmét deklaráló 67. szakaszára, továbbá a Gyvt. 11. § (2) bekezdésében deklarált kötelezettségemnek eleget téve – a regionális szociális és gyámhivatalok vezetői útján felkérem a városi gyámhivatalok vezetőit, hogy a szülő önjogúvá válása előtt – saját, vagy a gyermekjóléti szolgálat által készített környezettanulmány, védőnői javaslat – alapján minden esetben győződjenek meg – a gyermek megfelelő fejlődését biztosító környezetéről.

Budapest, 2009. június 18.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
1. A szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban.
2. Az Egyezményben részes államok kötelezik magukat arra, hogy a gyermek számára, figyelembe véve szülei, gyámjai és az érte törvényesen felelős más személyek jogait és kötelességeit, biztosítják a jólétéhez szükséges védelmet és gondozást, e célból meghozzák a szükséges törvényhozási és közigazgatási intézkedéseket.
3. Az Egyezményben részes államok gondoskodnak arról, hogy a gyermekkel foglalkozó és védelmét biztosító intézmények, hivatalok és létesítmények működése megfeleljen az illetékes hatóságok által megállapított szabályoknak, különösen a biztonság és az egészség területén, valamint ezek személyzeti létszámával és szakértelmével, továbbá a megfelelő ellenőrzés meglétével kapcsolatban.

1998. évi LXXXIV. törvény a családok támogatásáról (Cst.)
7. § (1) Családi pótlékra jogosult a) a vér szerinti, az örökbe fogadó szülő, a szülővel együtt élő házastárs, az a személy, aki a saját háztartásában nevelt gyermeket örökbe kívánja fogadni, és az erre irányuló eljárás már folyamatban van (a továbbiakban együtt: szülő), a nevelőszülő, a hivatásos nevelőszülő, a gyám, továbbá az a személy, akihez a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (a továbbiakban: Gyvt.) 72. §-ának (1) bekezdése alapján a gyermeket ideiglenes hatállyal elhelyezték aa) a még nem tanköteles, ab) tankötelezettsége megszűnéséig a tanköteles, ac) az általános iskolai, középiskolai, szakiskolai (a továbbiakban együtt: közoktatási intézmény) tanulmányokat folytató és a (2) bekezdésben megjelölt életkorú saját háztartásában nevelt gyermekre tekintettel;
11. § (3) A családi pótlékot - függetlenül az igénylés és megszüntetés időpontjától - teljes hónapra kell megállapítani és folyósítani.
36. § Az ellátásra vonatkozó igényről az igényelbíráló szerv határozatban dönt.
37. § (1) Az ellátás az igény benyújtásának időpontjától jár, feltéve, hogy a benyújtás időpontjában a jogosultsági feltételek fennállnak. Az ellátást az igény késedelmes benyújtása esetén, visszamenőleg legfeljebb két hónapra, az igénybejelentés napját megelőző második hónap első napjától kell megállapítani, ha a jogosultsági feltételek ettől az időponttól kezdve fennállnak.
(2) Az ellátás folyósításáról az igényelbíráló szerv gondoskodik.
(3) Az ellátást - a (4) bekezdésben szabályozott eltéréssel - utólag, a tárgyhónapot követő hónap 10. napjáig, bankszámlára utalás esetében 3. napjáig kell folyósítani.
39. § Az ellátásra jogosult az igényelbíráló szervnek 15 napon belül köteles bejelenteni minden olyan tényt, adatot, amely az ellátásra jogosultságát vagy annak összegét érinti.

223/1998. (XII. 30.) Korm. rendelet a családok támogatásáról szóló 1998. évi LXXXIV. törvény végrehajtásáról (Vht.) /hatályos 2008. 12. 31-ig/
1. § (1) A családtámogatási ellátásra való jogosultságot az igénybejelentésre szolgáló formanyomtatvány, az igazolás, továbbá a nyilatkozat alapján kell elbírálni. A Magyar Államkincstár és területi szervei vonatkozásában a családtámogatási ellátásokkal kapcsolatos eljárási cselekmények elektronikus ügyintézés keretében 2009. január 1-jétől gyakorolhatók.
(5) A családtámogatási ellátásra való jogosultságot
a) a szülővel együttélő házastárs a házassági anyakönyvi kivonata,
b) a nevelőszülő, a hivatásos nevelőszülő a gyermek nála történő elhelyezéséről rendelkező határozat,
c) a gyám a gyámrendelő határozat,
d) az a személy, aki a saját háztartásában nevelt gyermeket örökbe kívánja fogadni, és az erre irányuló eljárás már folyamatban van, a gyámhivatal kötelező gondozásba történő kihelyezést elrendelő határozata,
e) az a személy, akihez a gyermeket ideiglenes hatállyal elhelyezték, az ideiglenes hatályú elhelyezést elrendelő határozat bemutatásával vagy másolatának csatolásával igazolja. Az ügyfél írásban kérheti, hogy az igényelbíráló szerv a b)-e) pont szerinti iratokat a határozatot hozó gyámhatóságtól szerezze be.
3. § A Cst. 39. §-a alapján - írásban - be kell jelenteni ah) az ellátásra jogosult nevének, bankszámlaszámának vagy lakcímének megváltozását; ca) a gyermek szüleinek a gyermek nevelésében történő akadályoztatásának megszűnését,
4. § (1) A családtámogatási ellátást a Magyar Államkincstárnak az igénylő lakóhelye, tartózkodási helye szerint illetékes Regionális Igazgatósága a jogosult kérelmére pénzintézetnél vezetett bankszámlájára utalja, vagy postai utalványon folyósítja. A családtámogatási kifizetőhely az ellátások kifizetéséről - ide nem értve az anyasági támogatást - a munkabér kifizetésével megegyező módon gondoskodik.
5. § (1) A Cst. 11. §-ának (1) bekezdése szerinti összegben, gyermekenként járó családi pótlékra vonatkozó igény benyújtása - a (2) és (5) bekezdésben, valamint a 11. § (1) bekezdésében foglaltak kivételével - az 1. számú melléklet szerinti „Igénybejelentés családtámogatási ellátásokra” című formanyomtatvány és az 1. számú pótlap kitöltésével történik.
(2) Ha az Igazgatóság által folyósított családi pótlék továbbfolyósítására más igényelbíráló szerv válik illetékessé, a családi pótlékot korábban folyósító Igazgatóság az ügyben keletkezett iratokat - az ügyfél egyidejű értesítése mellett - haladéktalanul, de legkésőbb az áttételre irányuló kérelem beérkezésétől, illetve az illetékesség hiányának megállapításától számított öt napon belül átteszi az illetékességgel rendelkező igényelbíráló szervhez.
(3) Ha az Igazgatóságnál benyújtott igény olyan gyermekre tekintettel kerül benyújtásra, aki után más személynek más Igazgatóság folyósított családi pótlékot, az új igényelbíráló szerv megkeresi az előző igényelbíráló szervet a jogosultságot megalapozó iratok megküldése érdekében. A megkeresett igényelbíráló szerv az ellátást megszüntető határozatát, valamint a jogosultságot megalapozó iratokat - az azokról készített másolat megőrzésével - a megkereséstől számított nyolc napon belül küldi meg. Az új igényelbíráló szerv az igénylőtől nem kérheti azon melléklet csatolását, illetve adat igazolását, melyet a megküldött iratok tartalmaznak, illetve amelyek az iratokból megállapíthatók, kivéve, ha az iratokban foglalt tényekben változás következett be.
(4) A (3) bekezdés szerinti eljárásban az új igényelbíráló szerv az igénylő családi pótlékra való jogosultságát csak a megkeresett igényelbíráló szerv ellátás megszüntetéséről hozott határozatának jogerőre emelkedését követően állapíthatja meg. Amennyiben az iratok megküldésének időpontjában a megszüntetésről hozott határozat még nem emelkedett jogerőre, a megkeresett igényelbíráló szerv a jogerőre emelkedés tényéről az új igényelbíráló szervet haladéktalanul értesíti.
6. § (1) Arra a hónapra, amelyben a családi pótlékra való jogosultság megszűnik, még az ellátást folyósítani kell.
(2) Ha ugyanabban a hónapban a gyermek után más személy válik jogosulttá a családi pótlékra, az új jogosultnak a jogosultság beálltát követő hónaptól jár az ellátás.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
19. § (1) Ha a gyermek szülei nem élnek együtt és a gyermek azért nem áll szülői felügyelet alatt, mert az őt eddig nevelő szülő felügyeleti jogát a bíróság megszüntette, illetőleg a szülő felügyeleti joga a Csjt. 91. § (1) bekezdésének a)-b) pontja alapján szünetel vagy a szülő meghalt, a gyámhivatal megállapítja a másik szülő szülői felügyeleti jogának feléledését és felhívja őt joga gyakorlására, feltéve, hogy nem áll a szülői felügyelet megszüntetését kimondó ítélet hatálya alatt, vagy a szülői felügyeleti joga nem szünetel a Csjt. 91. § (1) bekezdésének a) és b) pontja alapján, illetőleg a gyermek másnál történő elhelyezése iránt nem indokolt pert indítani.
58. § (1) Ha a gyermek törvényes képviselete nem biztosított, de az apai elismerő nyilatkozat teljes hatályúvá válásához a feltételek egyébként fennállnak, a nyilatkozatot felvevő szerv, személy [Csjt. 37. § (5) bek.] - a gyámhatóság kivételével - eseti gondnok kirendelése iránt megkeresi az illetékes jegyzőt.
(2) Ha az apai elismerő nyilatkozat teljes hatályúvá válásához szükséges hozzájáruló nyilatkozatot a gyámhivatalnak az 57. §-ban meghatározottak szerint pótolnia kell, vagy ha a méhmagzatnak gondnokot, illetve a gyermeknek gyámot kell rendelni, az iratokat a jegyző az illetékes gyámhivatalhoz továbbítja.
127. § (1) Ha a gyermek részére gyámrendelés szükséges, ennek tényét a Gyvt. 5. §-ának d) pontjában meghatározott hozzátartozók, valamint a Csjt. 94. §-ának (3) bekezdésében meghatározott szervek és személyek kötelesek jelezni a gyámhivatalnak. A gyám kirendelését azonban bármely más szerv vagy személy is kezdeményezheti.
128. § (1) A gyámrendelés előtt a gyámhivatalnak vizsgálnia kell: a) a gyámrendelés okát, b) azt, hogy a gyermek kinek a gondozásában él és a gyermek ellátására személye és körülményei alkalmasak-e, c) van-e nevezett gyám vagy gyámságból kizárt személy; van-e a gyermeknek olyan rokona, hozzátartozója, aki gyámként kirendelhető, d) van-e a gyermeknek vagyona és azt ki kezeli.
(2) A gyámrendelés előtt a gyámhivatal beszerzi: a) a gyámrendelés alapjául szolgáló okiratokat (szülők halotti anyakönyvi másolata, bírói ítélet), b) a gyermek születési anyakönyvi másolatát, c) a gyermek ingó, ingatlan vagyonáról készült leltárt, értékhatártól függetlenül.
(3) A gyámhivatal a Gyvt. 128. §-ában meghatározottakon kívül meghallgatja a gyámi tisztség viselésére figyelembe vehető személyt, továbbá vizsgálja, hogy viselhet-e gyámságot, és személyiségénél fogva alkalmas-e a tisztség ellátására. E rendelkezés a hivatásos gyámra és a gyermekotthon vezetőjére nem vonatkozik.
(4) A gyámhivatal a (3) bekezdésben foglaltak vizsgálata során - szükség szerint - orvosi, pszichológiai véleményt és jövedelemigazolást szerez be.
130. § (1) A gyámrendelő határozat rendelkező része a 14. §-ban foglaltakon kívül tartalmazza:
a) tájékoztatást a gyámi tisztséggel járó jogokról és kötelezettségekről,
b) a gyámi tisztséggel járó jogok és kötelezettségek kezdetének időpontját,
c) a vagyonleltár alapján az ingó és ingatlan vagyon gyám kezelésébe adását, feltéve, hogy a gyám vagyonkezelésre jogosult,
d) vagyonkezelésre jogosult gyám esetén a 158. § (1) bekezdése szerinti számadás gyámhivatalhoz történő benyújtásának időpontját.
(2) A gyámhivatal határozatát azonnal végrehajthatónak nyilvánítja.
(3) A gyámhivatal a gyámrendeléssel egyidejűleg annak tényéről értesíti a családtámogatási ellátást és az árvaellátást folyósító szervet, továbbá a gyermeket ellátó védőnőt. (hatályos: 2009. 01. 01-től) 

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
77. § (2) A tizenhatodik életévét betöltött gyermek a szülői házat vagy a szülők által kijelölt más tartózkodási helyet a gyámhatóság engedélyével a szülők beleegyezése nélkül is elhagyhatja, ha az fontos okból érdekében áll.
91. § (1) Szünetel a szülői felügyelet, 
a) ha a szülő cselekvőképtelen, vagy cselekvőképességében korlátozva van,
b) ha a szülő ismeretlen helyen távol van, vagy ténylegesen akadályozva van,
93. § Az a kiskorú, aki nem áll szülői felügyelet alatt, gyámság alá tartozik.
94. § (1) A gyámság alá tartozó kiskorú részére a gyámhivatal gyámot rendel.
(2) A gyámhatóság a gyámrendelés iránt hivatalból intézkedik.
(3) A kiskorú legközelebbi rokonai kötelesek a gyámhatóságnak haladéktalanul bejelenteni, ha a kiskorú részére bármely okból gyám rendelése szükséges. A bíróság, az anyakönyvvezető, a hagyatéki leltározást végző és az egyéb államigazgatási feladatot ellátó szervek kötelesek a gyámhatósággal közölni a hivatalos eljárásuk során tudomásukra jutott minden olyan esetet, amelyben valamely kiskorú részére gyámot kell rendelni.
95. § (1) A gyámság viselése elsősorban azt illeti, akit a szülői felügyeletet gyakorló szülő közokiratban vagy végrendeletben gyámul megnevezett (nevezett gyám). Ha a szülői felügyeletre egyaránt jogosult szülők más-más gyámot neveztek meg, a körülmények figyelembevételével a gyámhatóság határoz afelől, hogy a gyámságot melyik viselje.
(2) A nevezett gyámot csak akkor szabad mellőzni, ha a törvény értelmében gyámságot nem viselhet, vagy a gyámság átvételében gátolva van, végül ha kirendelése a kiskorú érdekét veszélyeztetné.
96. § (1) Nevezett gyám nemlétében a gyámhatóság elsősorban a gyámság ellátására alkalmas rokont, illetőleg a kiskorúval más családi kapcsolatban álló személyt rendel ki gyámul. Ha ilyen hozzátartozó nincs, a gyámhatóság más alkalmas személyt rendel ki.
99. § (1) Gyám lehet minden nagykorú személy, akivel szemben e törvényben meghatározott kizáró körülmény nem áll fenn.
(2) Gyámságot nem viselhet az, a) aki gondnokság alatt áll, b) aki a szülői felügyeletet megszüntető vagy a közügyektől eltiltó jogerős ítélet hatálya alatt áll, c) akit a szülői felügyelet gyakorlására jogosult szülő a gyámságból közokiratban vagy végrendeletben kizárt, d) akinek szülői felügyeleti joga azért szünetel, mert gyermekét a gyámhivatal átmeneti vagy tartós nevelésbe vette, e) akinek a gyermekét örökbefogadhatónak nyilvánították.
(3) Ha a szülői felügyeletet gyakorló egyik szülő azt a személyt zárja ki a gyámságból, akit a másik szülő gyámul nevezett meg, a kiskorú gyermek érdekeinek figyelembevételével a gyámhatóság dönti el, hogy melyik rendelkezés érvényesüljön.
(4) Érvénytelen annak gyámul kirendelése, aki az előző rendelkezések értelmében gyámságot nem viselhet, illetőleg gyámul nem lett volna kirendelhető.
101. § (1) Törvény eltérő rendelkezése hiányában a gyám a gyámsága alatt állónak gondozója, vagyonának kezelője és törvényes képviselője.
(2) A gyámot a gyámsággal járó jogok és kötelességek, ha a gyámhatóság másként nem rendelkezik, a kirendelő határozat kézbesítését követő naptól kezdve illetik meg, illetőleg terhelik.
106. § (1) A gyámság megszűnik, ha a gyámság alatt álló meghal, szülői felügyelet alá kerül, vagy nagykorúságát eléri.
(2) A gyám tisztsége megszűnik: a) a gyámság megszűnésével, b) a gyám gyámhivatal általi felmentésével vagy elmozdításával.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról 
5. § E törvény alkalmazásában.. d) a gyermek hozzátartozói: a vér szerinti és az örökbe fogadó szülők (a továbbiakban együtt: szülő), a szülő házastársa, a szülő testvére, a nagyszülő, a nagyszülő házastársa, a nagyszülő testvére, a dédszülő, a testvér, a testvér házastársa, a saját gyermek
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
(2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során
a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen,
b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
70. § (1) A szülői felügyeletet gyakorló mindkét szülő vagy a szülői felügyeletet egyedül gyakorló szülő kérelmére - a különélő másik szülő meghallgatásával - a gyámhivatal hozzájárulhat ahhoz, hogy a szülő egészségi állapota, indokolt távolléte vagy más családi ok miatt a gyermeket a szükséges ideig más, általa megnevezett család átmenetileg befogadja, gondozza és nevelje, feltéve, hogy a családbafogadás a gyermek érdekében áll.
(2) A családbafogadás ideje alatt a szülő felügyeleti joga szünetel.
(3) A családbafogadás a szülő tartási kötelezettségét nem érinti.
128. § (1) A gyámügyi eljárásban meg kell hallgatni a szülőt és más törvényes képviselőt, a gondozót, a korlátozottan cselekvőképes személyt és az ítélőképessége birtokában levő cselekvőképtelen gyermeket, továbbá minden esetben azt, akivel szemben kötelezettséget kívánnak megállapítani, valamint - szükség szerint - a gyermek más közeli hozzátartozóit. A meghallgatást mellőzni lehet, ha a meghallgatás miatti késedelem elháríthatatlan kárral vagy veszéllyel járna.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
22. § (1) A hatóság a joghatóságát - ezzel összefüggésben az alkalmazandó jogot -, valamint hatáskörét és illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni.
(2) Hatáskör vagy illetékesség hiányában a hatóság a kérelmet és az ügyben keletkezett iratokat - az ügyfél egyidejű értesítése mellett - haladéktalanul, de legkésőbb a kérelem megérkezésétől, folyamatban levő ügyben a hatáskör és illetékesség hiányának megállapításától számított öt napon belül átteszi a hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz.
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(2) Kiskorú ügyfél esetében, továbbá ha életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzet elhárítása indokolja, vagy ha a közbiztonság érdekében egyébként szükséges, az érdemi határozatot soron kívül kell meghozni.
127. § (1) A hatóság döntése végrehajtható, ha
a) pénzfizetésre, valamely tevékenységre vagy attól való tartózkodásra irányuló kötelezettséget állapít meg, jogerőre emelkedett, és a teljesítésre megállapított határidő vagy határnap (a továbbiakban együtt: határidő) eredménytelenül telt el;

1959. évi IV. törvény a Polgári törvénykönyvről (Ptk).
12. § Kiskorú az, aki a tizennyolcadik életévét még nem töltötte be, kivéve, ha házasságot kötött. A házasságkötés nem jár a nagykorúság megszerzésével, ha a házasságot a bíróság a cselekvőképesség hiánya vagy a kiskorúság miatt szükséges gyámhatósági engedély hiánya miatt nyilvánította érvénytelennek.