Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1905/2009. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa és általános helyettese 2006-ban hivatalból indított átfogó vizsgálatot annak feltárására, hogy Komárom-Esztergom megyében a települési önkormányzatok miként tesznek eleget a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény (Gyvt.) által előírt gyermekjóléti alapellátások biztosításával kapcsolatos feladataiknak. 2008-ban a gyermekjogi projekt keretében Pest megyében (OBH 4226/2006., OBH 5158/2007.) folytattam hasonló tárgyú vizsgálatot. A vizsgálatok a regionális államigazgatási (korábban közigazgatási) hivatalok, továbbá a Szociális és Munkaügyi Intézet bevonásával folytak.
Tekintettel arra, hogy a gyermekjogi projekt 2009. évi súlyponti kérdésköre a gyermekek erőszakkal szembeni védelme – ideértve az erőszakos cselekmények elkövetésének megelőzését is –, vizsgálatomat Borsod-Abaúj-Zemplén megyében a Gyvt. 68. § (2) bekezdése alapján védelembe vett gyermekek gondozásával folytattam.

A vizsgálat módszere
Az Észak-magyarországi Regionális Államigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala Miskolci Kirendeltségének (szociális és gyámhivatal) vezetőjétől adatszolgáltatást kértem a Borsod-Abaúj-Zemplén megyében működő Gyermekjóléti Szolgálatokról, továbbá a gyermekek átmeneti gondozását biztosító helyettes szülőkről, a gyermekek és családok átmeneti otthonairól. Információt kértem arról is, hogy a gyermekjóléti szolgáltatást az egyes települések milyen formában működtetik. A rendelkezésemre bocsátott adatbázisból – ügyelve arra, hogy a szolgáltatók között módszertani feladatokat ellátó gyermekjóléti központ, önálló szolgálatként, társulásban, integrált intézmény önálló szakmai egységeként, önálló családgondozó alkalmazásával működő szolgáltatás is legyen – választottam ki a vizsgálat alá vont intézményeket.
A szolgáltatóktól adatszolgáltatást kértem a 2007. év óta a Gyvt. 68. § (2) bekezdése alapján védelembe vett gyermekekről. Vizsgálatom során a hivatkozott szakasz alapján védelembe vett mintegy 80 gyermekről készült dokumentációt tanulmányoztam át. Bár vizsgálatom fókuszába Gyvt. 68. § (2) bekezdésé alapján védelembe vett, illetve a védelembe vételt megelőzően alapellátásban gondozott gyermekek álltak, nem mellőzhettem a szolgáltatók bűnmegelőzéssel kapcsolatos prevenciós munkájáról, továbbá a gyermekvédelmi észlelő- és jelzőrendszer működéséről való tájékozódást sem.

A vizsgált intézmények
1) Miskolc Családsegítő Szolgálat Regionális Módszertani Központ és Gyermekjóléti Szolgálat Megyei Módszertani Központ (társulás, ellátott települések száma: 11)
2) Miskolc „Iránytű” Avasi Szociális Szolgálat (önálló intézmény)
3) Szociális Szolgáltató Központ Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálat (Edelény, intézményfenntartó társulás, ellátott települések száma: 8)
4) Kistérségi Gyermekjóléti Intézmény Gyermekjóléti Központ (Ózd, társulás, ellátott települések száma:17) 
5) Városi Önkormányzat Egyesített Szociális Intézmény (Sátoraljaújhely, társulás, ellátott települések száma: 12)
6) Zempléni Családokért Alapítvány Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgálata (Sárospatak, ellátási szerződés, ellátott települések száma: 15)
7) ESZEI Szociális és Gyermekjóléti Alapellátási Központ (Szerencs, társulás, ellátott települések száma: 4)
8) Szikszói Kistérségi Társulás Szolgáltató Központ (önálló intézmény, ellátott települések száma: 23) 
9) Abaúj-hegyközi Gyermekvédelmi Körzet (Gönc, önálló intézmény, ellátott települések száma 24) 
10) Családsegítő és Gyermekjóléti Szolgáltatás (Borsodszirák, önálló családgondozó)
11) Szociális Iroda (Tiszaluc, önálló családgondozó)

Az érintett alkotmányos jogok
– Az állam alapvető jogvédelmi kötelezettsége: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége.” [Alkotmány 8. § (1)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga: „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről

A megállapított tényállás
1) Átmeneti gondozás
Az adatszolgáltatáskor Borsod-Abaúj-Zemplén megye egyik kis lélekszámú településén (Nemesbikk) nem működött gyermekjóléti szolgáltatás. A megyében 65 működő szolgálat volt, 14 település (Borsodszirák, Erdőbénye, Forró, Girincs, Hejőkeresztúr, Hejőszalonta, Hejőpapi, Hernádkak, Mályi, Nyíri, Sajóörös, Sajószöged, Tarcal, Tiszaluc) önálló családgondozóval látta el a feladatot. 
Miskolc Megyei Jogú Város 24 fős gyermekek átmeneti otthonát és 28 fős családok átmeneti otthonát működtet. Az intézmények a városban állandó lakcímmel rendelkező lakosok számára nyújtanak átmeneti elhelyezést. Ózd Kistérség Többcélú Kistérségi Társulás 12 fős gyermekek és 36 fős családok átmeneti otthonát tart fent, ellátási szerződéssel a kistérségi társulásban lévő települések számára biztosít elhelyezést. A Magyarországi Református Egyház 30 fős anyaotthont működtet, ellátási szerződése nincs. A Magyarországi Ökomenikus Segélyszervezet ugyancsak a megyeszékhelyen – ellátási szerződés nélkül – tart fenn egy negyvenfős családok átmeneti otthonát. A Zempléni Református Egyházmegye Viss községben – országos módszertani feladatokat ellátó – 25 fős anyaotthont működtet. Az egyházi intézmények az ország egész területéről fogadják az ellátásra szorulókat.
A helyettes szülői szolgáltatás gyakorlatilag hiányzik. A megyében Méra községben működik egy önálló helyettes szülő két férőhellyel. A módszertani intézmény szakmai vezetője ennek okát a nevelőszülők magas számára vezeti vissza. Az elmúlt években a módszertani intézmény – a helyettes szülői hálózat szervezésével, gyakorlati tapasztalataival, működő szolgálatok, hálózat bevonásával – több akkreditált képzésében is részt vett. A helyettes szülői hálózatot azonban – a feladatot vállaló és arra alkalmas személyek hiányában  – nem sikerült kiépíteni. Az intézményvezető tapasztalatai szerint előfordulhat, hogy gyermekek az átmeneti gondozást nyújtó intézmény, helyettes szülő hiányára visszavezethetően kerülnek a szakellátásba. 

2) A jelzőrendszer működése
A miskolci módszertani intézmény a gyermekvédelmi jelzőrendszer tagjaival folyamatosan és rendszeresen együttműködik, de a vizsgált időszakban is problémát jelentett, hogy a jelzések nem az adatlapokon érkeznek, illetve az adatlapokat hiányosan töltik ki. Az információ hiánya hátráltatja a családgondozók munkáját. A gyermekekkel kapcsolatban küldött megkeresések jellemzően a közoktatási intézményektől, az önkormányzat hatósági osztályától és a gyámhatóságtól érkeznek. Egyes jelzőrendszeri tagok továbbra sem vállalják fel az észrevételek írásba foglalását, inkább a személyes vagy telefonos konzultációkat és megbeszéléseket részesítik előnyben, hogy elkerüljék a lehetséges kellemetlenséget munkájuk során. Sok esetben a jelzőrendszeri tagok – hivatkozva arra, hogy bizalmi kapcsolatuk sérül – nem szívesen vesznek részt a védelembe vételi javaslattételben. 2009-ben azoktól a jelzőrendszeri tagoktól, akikkel a központnak sikerült szorosabb együttműködést kialakítani már időben, írásban, és általában az erre rendszeresített jelzőlapon érkeznek a jelzések.
Az „Iránytű” szolgálatnak a jelzőrendszer tagjaival folyamatos a kapcsolata, a jelzőrendszer igényeihez igazítva tartják a megbeszéléseket, amelyeken egy-egy meghatározott témakörben beszélik meg szakmai tapasztalatainkat, az aktuális problémákat. A jelzések általában írásban, kisebb számban telefonon érkeznek, előfordulnak személyesen tett bejelentések is. A szolgálat kapcsolata a jelzőrendszeri tagokkal személyes, emberközeli, az elmúlt évekhez képest az együttműködés javult. Ha a szakemberek megítélése szerint szükséges – elsődlegesen a védelembe vétel előtti tárgyalást megelőzően – esetkonferenciát tartanak, ami eredményesebbé teszi munkájukat. A védelembe vételi tárgyalásokon a jelzőrendszeri tagok ritkán vesznek részt.
Az edelényi szolgálatvezető a jelzőrendszert jól kiépítettnek, szakmailag megalapozottnak és hatékonyan működőnek tartja. A szakmaközi értekezleteken és az éves tanácskozáson minden alkalommal jelen van a rendőrkapitányság ifjúságvédelmi felelőse, a bűnügyi osztály vezetője, az oktatási intézmények és a védőnői szolgálat munkatársai, a házi gyermekorvosok és a hivatásos pártfogók. A jelzőrendszer tagjai jelzéseiket a szolgálat által kidolgozott adatlapon teszik meg.
Szikszón a családgondozók a jelzőrendszeri tagokkal napi kapcsolatban vannak, a jelzések szóban érkeznek, az adatlap használatára a szolgálat folyamatosan felhívja a figyelmet.
Az Abaúj-Hegyközi Gyermekjóléti körzet a szakmaközi megbeszéléseket és az éves tanácskozást megtartja. Szükség esetén (főleg védelembe vétellel kapcsolatban) esetkonferenciát tart.
Tiszalucon 2007. óta a jelzések többsége a környéken található áruházakban szabálysértési értékre elkövetett lopások miatt érkezik a szolgáltatóhoz. Előfordult, hogy a szülő – a gyermek által elkövetett szabálysértés miatt – a hivatalos értesítést megelőzve kért segítséget a családgondozótól. A nagyközségben 2006 előtt nem működött az észlelő-és jelzőrendszer. A szociális iroda jelenlegi vezetőjét 2006 második felében nevezték ki, a jelzőrendszert a családgondozóval közösen építették ki. A gyermekvédelmi adatlapokat és nyomtatványokat is 2006-ban szerezték be, a dokumentációt is ettől kezdve vezetik rendszeresen. Az évi hat szakmaközi megbeszélést megtartják, résztvevői a jegyző, a gyámügyi ügyintéző, védőnők, iskola gyermekvédelmi felelőse, az iskola igazgatója, óvónők, az óvoda gyermekvédelmi felelőse, háziorvosok, gyermekorvos.
Sátoraljaújhelyen és Szerencsen a jelzések és visszajelzések az adatlapokon történnek. Szerencsen a védelembe vétel előtt jellemzően esetkonferenciát tartanak. A jelzőrendszer tagjaival heti gyakorisággal konzultálnak, a családgondozók naponta megbeszélik az eseteket. A rendőrséggel és a gyermekorvossal való együttműködést a szerencsi szolgálatvezető kifejezetten jónak ítélte.
Az ózdi gyermekjóléti központ csak írásos jelzéseket fogad. Sürgős esetekben a beérkezett szóbeli jelzésre azonnal intézkednek. A jelzések elsősorban a pedagógusoktól (iskolai mulasztás, magatartási problémák), a védőnőktől (védőoltás elmulasztása) érkeznek. A védőnőktől korábban évente csupán egy-két jelzés kaptak, az utóbbi időben az együttműködés javult, de az orvosokat a jelzőrendszeri munkába ez idáig nem sikerült bevonni. A városi kórház szociális munkásával azonban kifejezetten jó kapcsolatot ápolnak. A szabálysértést, bűncselekményt elkövető fiatal- és gyermekkorúakról az értesítés a rendőrség a gyámhatósának küldi, a jelzést közvetlenül nem küldik meg a szolgálatnak. Ennek ellenére a szakmai vezető a rendőrséggel való kapcsolatot jónak tartja, a szakmai megbeszéléseken kérik, hogy a jelzéseket a rendőrség közvetlenül nekik is küldje meg. A pártfogó felügyelők heti kapcsolatban vannak a szolgálattal. Ha a védelembe vétel a fiatalkorú párfogó felügyelet alá kerülése okán szűnik meg, és az alapellátásban való gondozást a család vállalja, a gondozást a szolgálat a pártfogó felügyelővel közösen folytatja. Az éves tanácskozást a szolgálat megtartja, az évi hat szakmaközi megbeszélést csak Ózdon. A védelembe vételi tárgyalás előtt jellemzően nem tartanak esetkonferenciát, de az érintett szakemberek véleményét írásban kérik.
Borsodszirákon a jelzőrendszeri tagok jelzéseiket írásban teszik meg. A családgondozó kiemelte, hogy a gyámügyes kollégával nagyon jó a kapcsolata, a felmerült problémákat igyekeznek helyben megoldani. Az önálló családgondozó szakmai segítséget az edelényi szolgálattól tud kérni. Védelembe vétel előtt esetkonferenciát nem tartanak, a jelzőrendszer tagjaitól írásban kér a javaslatot.
A sárospataki szolgálatnál a jelzőrendszert az elmúlt években sikerült bővíteni.  Ahol nem sikerült a jelzőrendszer tagjaival személyes kapcsolatot kiépíteni, ott a jelzések írásbeli küldésének kötelezettségére változatlanul fel kell hívni a kollégák figyelmét, de egyre bővül azok köre, akik a jelzésre a szolgálat által készített adatlapot használják. Azokon az ellátott településeken, ahol gyakran változik a védőnő személye, ugyancsak nehézségbe ütközik a gyermek érdekében való együttes munkálkodás. Sok esetben előfordul, hogy az óvónők – a szülők retorziójától tartva – a gyermek veszélyeztetettségét késedelmesen jelzik, illetve az írásbeliséget nem vállalják. A rendőrség a családon belüli erőszakról a szolgálatot – a felvett jegyzőkönyv megküldésével – értesíti. A szabálysértést elkövetett fiatalkorúakról, a bűncselekményt elkövetőkről a rendőrség a szolgálatot közvetlenül nem tájékoztatja, arról a jegyzőtől értesülnek. A Gyvt. 68. § (2) bekezdése alapján indult védelembe vételi eljárás során egyes jegyzők – a szolgálat javaslatától függetlenül – ragaszkodnak a védelembe vétel elrendeléséhez. A védelembe vételi tárgyalás előtt ritkán tartanak esetkonferenciát. Az éves tanácskozáson az iskola, az óvoda képviselői, a védőnők részt vesznek, a rendőrség képviselője többnyire jelen van, az orvos kivételesen képviselteti magát 

3) Bűnmegelőzés
A miskolci gyermekvédelmi központ hosszabb ideje próbál nagyobb hangsúlyt fektetni a bűnmegelőzési programokra. Korábban pályázati forrásból, 2008-tól Miskolc város támogatásával valósult meg egy egész tanévet felölelő program, mely kifejezetten a bűnelkövetés, az áldozattá válás megelőzését segíti, hirdeti. A gyermekek csoportban dolgoznak és a program egy nyári táborral zárul.
Az „Iránytű” gyermekjóléti szolgálat munkatársai a továbbképzés keretében különböző előadásokon vesznek részt. Az avasi általános iskolákban 7– 8. osztályos tanulóknak – drog, alkohol, bűncselekmények, áldozattá válás témakörében – előadásokat tartanak. A Drogambulanciával közösen folytatnak felvilágosító, tanácsadó munkát, részt vesznek a szórólapok terjesztésében, kulturális rendezvényeken. FŰ-SZEREK nélkül klub keretében a 6-16 éves korosztályú hátrányos helyzetű gyermekek részére tartanak csoportfoglalkozást. 2009-ben a szolgálat munkatársai havi rendszerességgel részt vesznek a miskolci városi rendőrkapitányság Ifjúsági Őrjáratán. Az egyik játszótéren – AIDS, dohányzás, alkohol, bűnözés, egészséges életmód témakörében – prevenciós foglakozást tartottak. 2009 áprilisában a bűnmegelőzési hónap keretében, „Sportolj az életedért” sportnap szervezésében, lebonyolításban vett részt az intézmény.
Szikszón bűnmegelőzéssel kapcsolatos prevenciós munkát nem végez a szolgálat.
Az Abaúj-hegyközi Gyermekvédelmi Körzet munkatársai lehetőség szerint részt vesznek a bűnmegelőzéssel kapcsolatos továbbképzéseken. A rászorulókat tájékoztatják az áldozatsegítés lehetőségéről, együttműködnek a pártfogói szolgálattal, a rendőrséggel.
Tiszalucon az iskolai agresszió kezelése és a bűnmegelőzés érdekében az önkormányzat „Mindig van erősebb” címmel adott ki egy ismertető anyagot, amelyet 200 családhoz eljuttatott. A növekvő iskolai agresszió kezelésére a szociális iroda az elmúlt tanévben négy alkalommal rendkívüli szülői értekezletet tartott. A szolgálat a szakmaközi megbeszéléseken javaslatot tett arra, hogy a védelembe vételi tárgyaláson a családgondozón kívül az érintett jelzőrendszeri tagok is részt vegyenek, a családlátogatásokat közösen végezzék, a betartandó magatartási szabályokat együttesen alakítsák ki.
Az edelényi gyermekjóléti szolgálat szorgalmazza a bűnelkövető fiatalok és szüleik részvételét a rendőrség által szervezett bűnmegelőzési prevenciós előadásokon. A szolgálat a rendőrkapitányság munkatársainak segítségével nyaranként bűnmegelőzési tábort szervez. Sok esetben ezeken a beszélgetéseken derül ki, hogy a gyermeknek fogalma sem volt arról, hogy tette törvényellenes, a szülők számára is érthetetlen, hogy miért kell „nagy ügyet csinálni” egy-egy bolti lopásból. Gyakori, hogy a szabálysértési értékhatárig elkövetett lopásra a szülők kérik meg 14. életévüket be nem töltött gyermekeiket.
Sátoraljaújhelyen az egyik családgondozó a városi bűnmegelőzési tanács tagja.
A szerencsi szolgálatnál korábban a rendőrség tartott drogprevenciós programot, a szolgálat munkatársaival közösen ellenőrizték a helyi szórakozóhelyeket. Jelenleg erre nincs lehetőség, a szolgálatvezető véleménye szerint annak nem is volt visszatartó ereje.
Ózdon a szolgálat 2005-ben áldozatvédelmi megállapodást kötött a rendőrséggel. A rendőrség jelzi a gyermekek átmenti otthonában, illetve az anyaotthonban való elhelyezés szükségességét. Külön bűnmegelőzési program nincs, az ezzel kapcsolatban kiírt pályázatokat figyelemmel kísérik. 
Borsodszirákon és Sárospatakon külön bűnmegelőzési program nincs. A rendőrség az iskolákban tartott bűnmegelőzéssel kapcsolatos, illetőleg drog prevenciós előadást. 

4) A szolgálatok védelembe vétellel kapcsolatos tapasztalatai
A miskolci módszertani intézmény munkatársai a jelzett problémák súlyossága és a veszélyeztető tényezők mérlegelése után – viszonylag ritkán – tesznek javaslatot a védelembe vételre. A gyakorlat azt mutatja, hogy a családok együttműködési készségét nem segíti a hatósági intézkedés, amíg a gyermek a saját családjában nevelhető addig az alapellátás keretében nyújtott családgondozással is elérhető az eredmény. Az intézményvezető véleménye szerint a védelembe vétel előtt esetkonferenciának és azt megelőző jelzőrendszeri tagok közötti együttműködésnek, szakmai munkának sok esetben nagyobb hatása van, mint magának a hatósági döntésnek. Előfordul, hogy az esetkonferenciát követően nincs szükség védelembe vételre. A tapasztalatok szerint az alapellátásban sem együttműködő családok esetében a helyzet a védelembe vételt követően sem változik, a hatósági intézkedés nem visszatartó erő. A szülők a kötelezően előírt magatartási szabályokkal többé-kevésbé azonosulnak, nevelési módszereik, gyermekeikkel való bánásmódjuk azonban nem változik, így a gondozási-nevelési tervben foglaltak megvalósítása nem lehetséges. A családok egy részénél a védelembe vétel együttműködésük hiányában nem vezet eredményre. Az együttműködés hiánya megmutatkozik abban, hogy a gondozási-nevelési tervben megfogalmazott és vállalt feladatokat nem tartják be. Előfordul látszólagos együttműködés is; a gyámhatósági tárgyaláson a szülők – annak érdekében, hogy a hatósági eljárás megszűnjön – részt vesznek, az alapellátásban való együttműködési szándékukról nyilatkoznak, azt azonban nem teljesítik.
A szolgálatvezető problémaként jelezte, hogy a folyamatosan vándorló, költöző családoknál a gondozási folyamat megszakad. Ha a szakembereknek nincs tudomása a család új tartózkodási helyéről, az előzményi iratokat nem tudják továbbítani.
A területen dolgozók általános véleménye szerint a védelembe vételnek nincs valós kényszerítő ereje. A védelembe vétel eredménytelensége esetén alkalmazható „más hatósági intézkedés”, ami többnyire a gyermek családból való ideiglenes hatályú kiemelését, vagy átmeneti nevelésbe vételét jelenti – különösen a kamaszkorú gyermekek esetében – nem vezet eredményre, nem is feltétlenül szolgálja a gyermek érdekét. A kamaszok többsége ugyanis a beutalást követő rövid időn belül megszökik a nyitott gyermekvédelmi intézményből. [Ezt támasztja alá a Miskolci Gyermekvédelmi Körzet Befogadó Otthonában 2008. december 1-jén folytatott helyszíni vizsgálat is. A helyszíni bejárás idején a befogadó otthonba beutalt 94 gyermek közül 21 volt szökésben.(OBH 6015/2008)] A szakterületen dolgozók véleménye szerint azoknál a családoknál, ahol hiányzik a társadalmilag elfogadott értékkövető magatartás sem a védelembe vétel, sem a kiszabott büntetések nem hoznak eredményt.
A tapasztalatok alapján az évek óta tartó védelembe vétel esetében sem mutatható ki jelentős változás, a családgondozók úgy érzik, hogy az időmúlásával eszköztelenné válnak. Két évig fennálló, eredménytelen védelembe vétel fenntartását értelmetlennek vélik.
A védelembe vételre általában a szabálysértés, illetve bűncselekmény elkövetését követően kerül sor, de a gyermekeknél a veszélyeztető tényezők, (magatartási és beilleszkedési problémák, iskolakerülés, korai családalapítás) már korábban is fennálltak. Csökken azoknak a családoknak a száma, amelyek szívesen fogadják a szolgálat munkatársainak segítségét, hanyatlik az együttműködési készség is.

5) Dokumentumelemzés
Az áttanulmányozott dokumentumok tanúsága szerint a gyámhatóság a védelembe vételi tárgyalást a gyermek, az egyik, vagy mindkét szülő, a családgondozó és az ügyintéző részvételével tartja, elvétve fordul elő, hogy a tárgyaláson pedagógus is ott volt. Nincs nyoma annak, hogy a tárgyalásokon a jelzőrendszer más tagja is megjelent. A tárgyaláson készült jegyzőkönyvek egy része nagyon röviden rögzíti az eljárás megindításának okát, a felek meghallgatását, a családgondozó javaslatát. Van azonban példa részletes, problémafeltáró nem sematikusan készült jegyzőkönyvre is. A védelembe vétel előtt tartott esetkonferencia nem jellemző.
A gyámhatóságok a védelembe vétel évenkénti kötelező felülvizsgálatát elvégezték, előtte a családgondozó javaslatát beszerezték.
Vannak gyermekjóléti szolgálatok, amelyek a rendőrség jelzését követően, akkor is a védelembe vételre tesznek javaslatot, ha a gyermeket megelőzően alapellátásban nem gondozták, a család és a gyermek együttműködése vélelmezhető.
Elvétve fordult csak elő, hogy a dokumentumok között a gyermek egyéni-gondozási nevelési terve nem volt fellelhető.
Volt példa arra is, hogy a közel 4000 fő lakosság számú településen a munkaügyet és gyámügyeket egy személyben ellátó ügyintéző tartós betegsége miatt – tekintettel arra, hogy helyettesítését nem tudta az önkormányzat megoldani – a folyamatban lévő védelembe vételi eljárásban érdemi határozat meghozatalára hónapokig nem került sor.
Az áttanulmányozott egyéni gondozási-nevelési tervek alapján a családgondozás módszere többnyire a segítő beszélgetés, ami családlátogatás alkalmával, a gyermek oktatási intézményben való felkeresésekor, vagy a gyermek és/vagy szülő gyermekjóléti intézményben való megjelenésekor történik. Gyakori a szülő felkérése arra, hogy beszélgessen el gyermekével a helyes magatartási szabályokról, jogkövető magatartásról.
A védelembe vételi határozatok a családgondozó által javasolt kötelezéseket és magatartási szabályokat nagyvonalakban tartalmazzák. Az áttanulmányozott dokumentumok tanúsága szerint az egyéni-gondozási nevelési tervekben meghatározott feladatok is sematikusak, valódi tartalommal nem mindig sikerül megtölteni őket. A gyermek számára a rendszeres iskolába járást, a képességeinek megfelelő tanulást, tisztelettudó magatartást, alkoholtól, dohányzástól való tartózkodást, családgondozóval való kapcsolattartást, együttműködést, bűncselekmény elkövetésétől való tartózkodást, orvosi ellátás igénybevételét írják elő. A szülők számára meghatározott általános feladatok a gyermek egészséges fejlődésének biztosítására való felhívás, az iskolai munka, baráti társaság figyelemmel kísérése, tankötelezettségi törvényben foglaltak teljesítése. Gyakori a szülők családgondozóval, iskolával való kapcsolattartásra, a problémák jelzésére való felhívása. A családgondozó feladatai között a vállaltak betartásának ellenőrzése, iskolával, családdal való kapcsolattartás, problémák esetén segítségnyújtás, és a hatósági intézkedés kezdeményezése szerepel.
A segítségnyújtáshoz való konkrét feladatok jellemzően hiányoznak. A problémamegoldást segítők között szinte kizárólag a szülő-gyermek-családgondozó hármasa szerepel, ami időnként a gyermek osztályfőnökével, és/vagy ifjúságvédelmi felelőssel bővül. A dokumentációban nincs nyoma annak, hogy a gyermekjóléti szolgálat a pedagóguson kívül mással is tartana kapcsolatot.
Előfordult, hogy a határozat a gyermeket pszichológiai tanácsadáson való részvételre, vagy ideggyógyászati kezelésre kötelezte, az együttműködők körében a szakemberek mégsem szerepeltek, a tervet készítő a végrehajtásáért csak a szülőt tette felelőssé, és azonnali határidőt állapított meg. A védelembe vétel felülvizsgálatát követően készült új gondozási-nevelési terv rögzíti, hogy a szülő kötelezettségének nem tett eleget, a család nem együttműködő, a gyermeknek már öngyilkossági kísérlete is volt. Bár az új tervet követően sem történt változás, az áttanulmányozott iratanyag valós segítő tevékenységre nem utal. 
A segítséget nyújtó intézmények, személyek, feladataik határidővel történő megjelölése több gondozási tervben hiányzott. Ritka az egyes feladatok teljesítésére a pontos határidőtűzés. A határidők általában a gondozási-nevelési terv készítésekor kezdődnek, folyamatosak. Volt példa arra is, hogy minden feladat végrehajtására 1 év volt a határidő. Ritkábban szerepel a feladat teljesítésének kétheti, vagy havi gyakorisággal történő ellenőrzése, elvétve a naponkénti követés, a rövid (pl. egy-két havi) teljesítési határidő. Volt példa arra is, hogy a családgondozó csak a gondozás eredményességének kötelező hat havi értékelése előtt érdeklődött a szülőtől a gyermek viselkedéséről. Előfordult, hogy a családgondozó feljegyezte, hogy a tervben meghatározott kéthetenkénti családlátogatásnak – leterheltsége miatt nem tudott – eleget tenni.
Volt tapasztalat a védelembe vétel annak ellenére való fenntartására is, hogy a családgondozó a gondozási folyamatot a család elzárkózása miatt meg sem tudta kezdeni.
A probléma megoldáshoz vezető lépéseiket a tervkészítők többnyire nem részletezik. Egyes szolgálatoknál az azonos problématípussal küzdő gyermekek esetében a megoldáshoz vezető lépések, a segítő személyek felsorolása és teendői szó szerint megegyeznek. Ugyanez tapasztalható egyes gyámhatóságok szülő kötelezésére és a gyermek magatartási szabályait meghatározó rendelkezéseire is. Előfordult, hogy a határozat arra kötelezte a gyermeket, hogy este meghatározott időpontban legyen otthon, annak ellenőrzésére azonban a dokumentumokban nincs jelzés. Volt példa arra is, hogy az egyéni gondozási tervről a gyermek és a törvényes képviseletet ellátó szülő aláírása egyaránt hiányzott.
Védelembe vételre több ízben a gyermek által elkövetett bűncselekmények után, gyakran több éves alapellátásban való gondozás után kerül sor. A Gyvt. 2009. augusztus 31-éig hatályos szabályozása szerint védelembe vétel a gyermek pártfogó felügyelet alá helyezéséig tarthatott. Ilyenkor – különösen, ha a segítő tevékenység csak beszélgetésekre szorítkozik – eredményt már nem sikerül elérni.
Jellemzően a pártfogói felügyelet elrendelését követő védelembe vételt megszüntető határozat az alapellátásban való gondozásra a szolgálatot nem kéri fel, annak felajánlása a szolgáltatón, elfogadása a szülőn és a gyermeken múlik. Van azonban arra is tapasztalat, hogy a gyermekjóléti szolgálat a pártfogó felügyelet alatt, a pártfogóval együttműködve, alapellátás keretében gondozza a családot. Tekintettel arra, hogy a Gyvt. 2009. szeptember 1-jén hatályba lépett módosítását követően a védelembe vétel a pártfogó felügyelet elrendelését követően is fenntartható, a gyermek a pártfogóval és a családgondozóval való együttműködésre egyaránt kötelezhető.

6. Esettanulmányok 
1) A gyermekjóléti szolgálat alapellátásban 2004 óta gondozta a családot. A gondozásba vételt a középső gyermek iskolai hiányzásai, magatartási problémái indokolták. Ezen problémák az 1993. született leány esetében is fennálltak. A szülőket a gyermekek igazolatlan hiányzásai miatt az iskola többször feljelentette, a jegyző a törvényes képviselőket szabálysértési bírsággal sújtotta. A lány védelme vételi eljárását a jegyzői gyámhatóság – a rendőrség jelzése alapján – indította. A lány az egyik osztálytársát verte meg, a feljelentést a bántalmazott gyermek apja tette. A gyermeket a gyámhatóság a gyermekjóléti szolgálat javaslatára 2008 októberében vette védelembe. A tárgyaláson a családgondozó, a gyermek és az anya vett részt. A gyermek agressziójának kezeléséhez a családgondozó pszichológus bevonását javasolta. Az iskola a lány magatartási problémáit, iskolai hiányzásait továbbra is jelezte. A pártfogó felügyelő 2009 májusában tájékoztatta a gyermekjóléti szolgálatot arról, hogy az ügyészség a vádemelést elhalasztotta, a gyermek pártfogó felügyelete októberben megkezdődött. A családgondozói feljegyzés szerint a gyermek agresszív viselkedése, dühkitörései továbbra fennállnak, pozitív változás nem várható. Nincs nyoma annak, hogy a gyermek pszichológustól segítséget kapott volna.

2) Az 1993-ban született gyermek 2005-ben rablás bűncselekményét követte el, a rendőrség a nyomozást az elkövető gyermekkorára tekintettel megszüntette. A védelembe vételi eljárást a rendőrség értesítése alapján a gyámhatóság kezdeményezte, azt – figyelemmel arra, hogy a gyermek és a szülők vállalták az alapellátás keretében való együttműködést – megszüntette. A dokumentumok tanúsága szerint a szülők személyükben és körülményeikben alkalmasak voltak a fiú nevelésére. A gyermek 2005 őszén magántanuló lett, majd a 2006/2007-es tanévben visszakerült régebbi osztályába. A gyermekkel az iskolában súlyos magatartási problémák voltak, kisebb bűncselekményeket is elkövetett, ezért a gyámhatóság ideiglenes hatállyal kiemelte a családból. A gyámhivatal a felülvizsgálat során – a szakértői bizottság javaslata ellenére – átmeneti nevelésbe vette. A határozat ellen a szülők és a gyermekvédelmi szakszolgálat is jogorvoslati kérelmet nyújtott be. A másodfokú hatóság a gyermek átmeneti nevelésbe vételét megszüntette. A másodfokon eljáró hatóság megállapította, hogy a családgondozás terén a gyermek nevelését segítő módszerek igénybe vétele, a szakemberek közreműködése nem volt teljes körű, e tekintetben a családgondozó eszköztára nem kimerített. A gyermek hazakerülése után a családgondozó írásban kérte, hogy a gyámhatóság kötelezze a súlyos magatartási és viselkedési zavarokkal küzdő gyermeket a nevelési tanácsadó segítségének igénybevételére. A gyámhatóság a gyermek, az anya és a családgondozó részvételével tartott tárgyalást követően a gyermeket 2007 októberében védelembe vette. A határozat a családgondozó kérésének megfelelő rendelkezést nem tartalmaz. A gyermeket újabb bűncselekmények elkövetése miatt 2007 novemberében előzetes letartóztatásba helyezték, védelembe vételét ennek okán a hatóság megszüntette. A javítóintézetben letöltött előzetes letartóztatásból a fiú 2009 januárjában szabadult. Szabadulása után a gyámhatóság ismét védelembe vételi eljárást indított, a szolgálat alapellátásban való gondozásra tett javaslata alapján az eljárást megszüntette. A fiú általános iskolai tanulmányait magántanulói státuszban folytatja.

3) Az 1995-ben született gyermek alapellátásban való gondozását a gyermekjóléti szolgálat a rendőrség értesítése (szabálysértési értékre elkövetett lopás miatt) alapján kezdte meg 2006-ban. A családgondozó a gyermek pszichológiai segítését javasolta, az anya a megbeszélt időpontban a vizsgálatra nem vitte el a gyermeket. A családgondozó felvette a kapcsolatot az iskolával is, és a pedagógussal megállapodtak abban, hogy kölcsönösen jelzik egymásnak a gyermekkel kapcsolatos problémákat. A családgondozó rendszeresen tartotta a kapcsolatot a családdal, és ismét javaslatot tett a pszichológiai vizsgálatra. 2007 elején a rendőrség megint jelezte, hogy a gyermekkorú bűncselekményt követett el. A 2007 májusában a családgondozó személye változott. A következő bejegyzés 2008 augusztusában kelt, e szerint az anya élettársi kapcsolatot létesített, gyermeke nem akart vele költözni, megszökött otthonról. A családgondozó javasolta, hogy a szülő tegyen bejelentést a rendőrségen, ha gyermek előkerült keressék fel a szolgálatot. A félév múlva kelt feljegyzés szerint az iskola is jelezte a gyermek mulasztásait, kezelhetetlenségét. A családgondozó a gyermek védelembe vételére tett javaslatot, az eljárás alatt is folyamatosan érkeztek a gyermek kezelhetetlenségére vonatkozó iskolai és szülő értesítések. A gyermekeket a jegyző 2008 áprilisában védelembe vette. Az egyéni gondozási terv a gyermek, a szülő, a családgondozó és a gyermekvédelmi felelős számára ír feladatokat. A családgondozó feladata „segítséget nyújt a leírt szabályok betartása érdekében”. A gyermekvédelmi felelős „továbbra is jelezze az észlelt problémákat”. A határidő folyamatos, a családgondozás eredményességének félévenkénti értékelése esetkonferencián történik. A gyermek iskolai magtartása nem változott. A rendőrség 2008 nyarán csoportosan elkövetett rablás bűncselekményének elkövetéséről értesítette a szolgálatot. A családgondozó 2008 júniusában, a gyermek és a szülő együttműködésének hiánya miatt a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezésére tett javaslatot. Az erről való értesülést követően a gyermek megszökött otthonról. A szolgálat értesítése alapján a fiút a rendőrség vitte be a gyermekvédelmi szakszolgálat befogadó otthonába, ahonnan többször megszökött. A gyámhivatal a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezését – a szakértői bizottság javaslatára – 2008 novemberében megszüntette. Bár a gyermek védelembe vételének megszüntetésére az ideiglenes elhelyezését követően nem került sor, a jegyzői gyámhatóság a 2008. november 25-én megtartott tárgyalást követően a gyermeket 2008 decemberében ismét védelembe vette. Az ezt követően készült egyéni gondozási-nevelési terv – felelősök, határidők és feladatok tekintetében – megegyezik a 2008 áprilisában készült tervvel. A gyermek hiányzásait az iskola folyamatosan jelezte, azt a szülő is elismerte, és a gyermek betegségével indokolta. A családgondozó tevékenysége segítő beszélgetés. A gyermeket pszichológus nem segítette.

A vizsgálat megállapításai 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörtét, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 16. § (2) bekezdése alapján az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat. A hivatkozott törvény 29. § (1) kezdésének a) pontja értelmében a közigazgatási feladatot ellátó szerv hatóságnak minősül. Tekintettel arra, hogy gyermekjóléti alapellátás intézményei közigazgatási feladatotokat látnak el tevékenységük vizsgálata ombudsmani hatáskörbe tartozik.
Ad. 1 Lakosságszámához viszonyítva Miskolc és Ózd városa köteles gyermekek és családok átmeneti otthonának fenntartására. Miskolc e gondozást állandó lakosai számára, Ózd város az ellátott települések számára is biztosítja. Kazincbarcika város lakosságszáma alapján ugyancsak gyermekek és családok átmeneti otthonának fenntartására köteles, az átmeneti gondozás azonban nem biztosított. Figyelemmel arra, hogy az egyházi fenntartású intézmények az ország bármely pontjáról fogadnak gyermekeket, családokat – a megye településével kötött ellátási szerződés hiányában – helyben felmerülő igények kielégítésére nem kötelezhetők.
Az OBH 4226/2006. és az OBH 5158/2007. számú jelentésemmel megegyezően ismételten megállapítom, hogy a települések többségén Borsod-Abaúj-Zemplén megyében sem biztosított az átmeneti gondozás, ami visszásságot okoz az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében deklarált, a gyermekeket az állam és a társadalom részéről megillető, kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való jogával összefüggésben. ( 21/1996. (V. 17.) AB határozat. A gyermeknek az a joga, hogy az állam részéről a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemben és gondoskodásban részesüljön [Alkotmány 67. § (1) bekezdés] az állam alkotmányos kötelességét alapozza meg a gyermek fejlődésének védelmére.)
Az átmeneti gondozás biztosításának hiányossága és a gyermek családból való kiemelése közötti összefüggésre a Pest megyei vizsgálat során szerzett tapasztalatok utaltak, azokat a miskolci módszertani intézmény vezetője is megerősítette.

Ad 2. A Komárom-Esztergom és Pest megyében folytatott vizsgálataim során megállapítottam, hogy a gyermekvédelmi jelzőrendszer tagjainak köre a Gyvt. hatályba lépése óta eltelt időszakban folyamatosan bővült. A veszélyeztetettséget észlelő- és jelzőrendszer szervezésével és működtetésével, a jelzések írásbeli rögzítésével kapcsolatban azonban mindkét megyében adódtak hiányosságok. Jelen vizsgálatom során az adatszolgáltatók beszámoltak a jelzőrendszer működésének hatékonybabbá válásról, egyes szolgáltatóknál azonban a jelzések írásbelisége továbbra is hiányos. Megállapítottam, hogy egyes helyeken változatlanul problémát jelent, hogy a családdal közvetlen kapcsolatban álló védőnők – a személyüket érő retorziótól való félelmükben – nem merik vállalni jelzéseiket, és van olyan szolgáltató, ahol csak 2006-ban kezdték meg a jelzőrendszer kiépítését. Pozitív tapasztalat, hogy az orvosok jelzőrendszeri munkába való bevonásáról, a szakmaközi megbeszéléseken való részvételéről egyre több szolgálat számolt be. Változatlanul van azonban olyan település, ahol az orvosokat továbbra sem sikerült a jelzőrendszeri munkába bevonni. A korábbi tapasztalatoknak megfelelően a rendőrség és a szolgáltatók együttműködése Borsod megyében is jónak mondható.
Összességében megállapítottam, hogy a gyermekvédelmi jelzőrendszer működése javult, a működés hatékonysága azonban fokozható, az együttműködők köre bővíthető. A gyermekjóléti jelzőrendszer működésének feltárt hiányosságaival kapcsolatban megállapítom a gyermekeket az állam és a társadalom részéről megillető, kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz való jog sérelmének közvetlen veszélyét. Figyelemmel azonban arra, hogy a Gyvt. 2009. szeptember 1-jén hatályba lépő módosítása a jelzési és együttműködési kötelezettség elmulasztásának következményeit megnyugtatóan rendezi, ajánlást nem teszek.
Ad 3. Megállapítottam, hogy a szolgáltatók többségénél nincsenek bűnmegelőzéssel kapcsolatos külön prevenciós programok. A kisebb szolgáltatóknál ezekre a szakemberek leterheltsége miatt nincs lehetőség, de igyekeznek bekapcsolódni a rendőrség iskolákban tartott drogprevenciós, illetve bűnmegelőzési programjaiba, lehetőség szerint részt vesznek az e tárgyban tartott továbbképzéseken. A miskolci gyermekjóléti központ az áldozattá válás megelőzését segítő programjával és táborával, az edelényi gyermekjóléti szolgálat a bűnmegelőzési nyári táborával próbál a gyermekek és a szülők segítségére lenni. Az avasi „Iránytű” szolgálat előadásai, felvilágosító, tanácsadó munkája, csoportfoglalkozásai, klubtevékenysége, prevenciós foglakozásai példaértékűek. Az önálló családgondozót foglalkoztató tiszaluci önkormányzat kiadványa, 2006 óta folytatott tevékenysége kiemelkedő. Álláspontom szerint a rendőrség és a gyermekjóléti szolgálat együttműködése a szórakozóhelyek ellenőrzésével, az „ifjúsági őrjáraton” való részvétellel a prevenciós munkát kiemelten szolgálja/szolgálná.
Ad 4-6. A Gyer. vonatkozó rendelkezése szerint a védelembe vételi eljárás során a jegyző tárgyalást tart. A tárgyalás feladata, hogy a gyermeket és a szülőt hozzásegítse a védelembe vétel okának, céljának és jogkövetkezményeinek megismeréséhez.
Megállapítottam, hogy a vizsgált időszakban tárgyalás megtartása nélkül védelembe vételi határozat nem született, annak hiányára a szolgálatok sem utaltak. Megállapítottam azt is, hogy a tárgyalásokon – az NM rendelet előírásainak megfelelően – a gyermek egyik, vagy mindkét törvényes képviselőjét, a gyermeket és a családgondozót meghallgatták. Megállapítható az is, hogy a gyermekvédelmi jelzőrendszer tagjai a tárgyalásokon ritkán vesznek részt. Bár jogszabály a jelzőrendszeri tagok tárgyaláson való meghallgatását nem teszi kötelezővé, álláspontom szerint az a gondozási folyamat eredményességét segítheti. Ugyancsak segítheti a veszélyeztetettség megszüntetéséhez vezető folyamatot, ha a tárgyaláson részletesen feltárják a hatósági beavatkozásra okot adó tényeket, körülményeket. A formálisan megtartott tárgyalással a hatósági intézkedés súlytalanná válik. Jelen vizsgálat is alátámasztotta a korábbi vizsgálatok azon tapasztalatait, melyek szerint az osztott munkakörű gyámügyi feladatot ellátó ügyintézők nem tudják a feladatot maradéktalanul ellátni.
Megállapítottam, hogy a sematikus, szinte minden gyermekre és szülőre azonos kötelezettségeket és magatartási szabályokat megállapító határozatokkal a gyámhatóság csupán döntéshozatali kötelezettségének tesz eleget.
A Gyvt. az alapellátásban való megelőző gondozás hiányában is lehetővé teszi a szabálysértést elkövetett fiatalkorú, a bűncselekményt elkövető gyermekkorú, továbbá a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt fiatalkorú védelembe vételét. Álláspontom szerint azokban az esetekben, amikor a család és a gyerek együttműködése hatósági intézkedés nélkül is megvalósítható – pusztán azért, mert a jelzés a rendőrségtől érkezett – a védelembe vétel nem indokolt.
Az NM rendelet a gyermek védelembe vételére vonatkozó javaslattétel előtt esetkonferencia megtartását nem teszi kötelezővé, arra azonban az alapellátásban, a védelembe vételi eljárás előtt és alatt is lehetőség van. Az esetkonferenciára a gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó más személyeket, illetve intézmények képviselőit szükség szerint kell meghívni. Meghívásukat az NM rendelet különösen akkor tartja szükségesnek, ha részvételük a gyermekkel kapcsolatos probléma megoldásához fontos. Az esetmegbeszélésre a fiatalkorúak pártfogó felügyelőjét akkor kell hívni, ha olyan család ügyét tárgyalják, melynek bármely tagja fiatalkorúak pártfogó felügyelete alatt áll.
Megállapítottam, hogy védelembe vétel előtt az esetkonferencia megtartása nem jellemző, ha arra sor kerül, azon a gyermekvédelmi jelzőrendszer tagjai közül kizárólag a pedagógusok vesznek részt. Pártfogó felügyelő, rendőr részvételének az áttanulmányozott dokumentumokban nem volt nyoma.
Tekintettel arra, hogy az esetkonferencián nyílik lehetőség a gyermek veszélyeztetettségének megszüntetése érdekében munkálkodó szakemberek, a gyermek és a szülők együttes találkozására, álláspontom szerint a feladatok meghatározására az esetkonferencia megtartása akár az alapellátás, akár a védelembe vételi eljárás során szükséges, továbbá a Gyvt. 68. § (2) bekezdése alapján indult védelembe vételi eljárás során a védelembe vételi javaslat megtétele előtt az esetkonferencia nem mellőzhető.
Megállapítottam, hogy a gondozási, nevelési terveket a családgondozók a jogszabályban előírtaknak eleget téve elkészítik, azok többsége azonban – a védelembe vételi határozatokhoz hasonlóan – sematikus. A tervekben leírtak alapján többnyire nem állapítható meg, hogy a segítségnyújtás mit is jelent. Álláspontom szerint a védelembe vétel Gyvt.-ben meghatározott célja pusztán a szülő és a gyermek számára meghatározott kötelezettségek és magatartási szabályok betartására való kötelezéssel, annak kétheti, havi, vagy még ritkábban való teljesítésének rákérdezéssel való ellenőrzésével, a szociális munka eszköztárából kizárólag a segítő beszélgetés alkalmazásával nem érhető el.
Megállapítottam, hogy az alapellátásban való gondozási terv szó szerinti átvétele a védelembe vételt követően készült gondozási tervbe, illetőleg annak a védelembe vétel felülvizsgálatát követően történő változtatás, aktualizálás nélküli (új felelősök, szorosabb határidők stb.) fenntartása a védelembe vétel céljának elérésére ugyancsak nem alkalmas.
A védelembe vétel során a gondozási-nevelési tervet a családgondozónak a gyermek, az érintett személyek és – szükség esetén – más szakemberek bevonásával kell elkészítenie. A tervben meg kell nevezni a segítséget nyújtó intézményeket, személyeket, illetve meg kell határozni feladataikat. Megállapítottam, hogy a gondozási tervek készítésébe a családgondozók akkor sem vonnak be a pedagóguson, esetleg a pszichológuson kívül más szakembereket, ha a gyermek súlyos és/vagy többszöri bűncselekményt követett el. A Jelentésben kiemelt esettanulmányok tanúsága szerint a gyermekek a javaslat ellenére sem kaptak pszichológiai segítséget. [Megjegyzem, egyes – főleg a kisebb – szolgáltatóknál erre szakember hiányában nincs is lehetőség.] Álláspontom szerint a bűnmegelőzés területén, továbbá a szabálysértést és bűncselekményt elkövető gyermekek tekintetében szükséges a gyermekjóléti szolgálatok és a rendőrség fokozottabb együttműködése.
Megállapítottam, hogy a módszerként általánosan alkalmazott segítő beszélgetések szinte csak azokban az esetekben vezettek eredményre, ahol a gyermek védelembe vételére egyszeri szabálysértés, vagy kisebb súlyú bűncselekmény miatt került sor, és a gyermek szüleinek együttműködési készsége már a gondozási folyamat kezdetén megvolt.
Megállapítottam azt is, hogy konkrét feladatok, illetve a teljesítésükre adott ésszerű (rövid) határidők, és azok betartásának folyamatos ellenőrzése hiányában a gondozási folyamat nem lehet eredményes. Az általánosságban megadott fél-, egy éves határidők a cél elérésre alkalmatlanok. Álláspontom szerint a gyermek veszélyeztetettségének megszüntetéséhez nélkülözhetetlen lenne a gyermek számára meghatározott magatartási szabályok és a szülő által vállalt kötelezettségek betartásának naponkénti (olykor az esti órákban történő) ellenőrzése, a szakemberek munkájának folyamatos összehangolásával. Ezt azonban a NM rendeletben meghatározott számú gyermek-, illetve családszám többszörösével dolgozó családgondozók nem tudják teljesíteni.
Megállapítom, hogy a büntetőeljárás megindulásától kezdődő és a pártfogó felügyelet elrendeléséig tartó védelembe vétel – figyelemmel arra is, hogy a gondozási folyamatban ilyenkor a pártfogó felügyelő még nem vesz részt – nem jelent visszatartó erőt. 
Amint azt már az OBH 5158/2007. számú jelentésemben is megállapítottam, az alapellátásban, illetve a védelembe vételi eljárás során a veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a feladatok kitűzése, azok személyre szabott, határidőre való vállalása több szolgálatnál hiányzott. A jelen vizsgálatomban elemzett dokumentumok és esettanulmányok alapján összességében megállapítom, hogy a védelembe vételhez kapcsolódó, az NM rendeletben meghatározott szolgáltatási feladatok teljesítése, a dokumentumok vezetése a gondozási folyamat eredményességéhez szükséges, azonban önmagában nem elegendő.
A szociális munka módszereinek részbeni kihasználása, a segítő tevékenységbe bevonható szakember együttműködése, munkájuk összehangolása nélkül a gondozási folyamat parttalan marad, ami visszásságot okoz a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető védelemhez és gondoskodáshoz való joggal összefüggésben.
A Pest megyében folytatott vizsgálatomat lezáró jelentésemmel megegyezően ismételten megállapítom, hogy a Gyvt. 39-40. §-ában meghatározott, és az NM rendelet 8-26. §-ában részletezett feladataiknak a szolgáltatók nem tudnak maradéktalanul eleget tenni.

Intézkedéseim
Előbbiekre, továbbá az átmeneti gondozás hiányosságának jelen vizsgálatomban tett megállapítására tekintettel az OBH 5158/2007. számú jelentésemben a Kormánynak tett ajánlásomat fenttartom. (Figyelemmel arra, hogy az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára is visszavezethető, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 25. §-a alapján javasolom a Kormánynak, hogy a szociális szaktárca segítségével tekintse át a gyermekvédelmi alapellátások rendszerét, finanszírozásának szabályozását, és vizsgálja meg annak lehetőségét, hogy településeken élő gyermekek és családjaik részére miként biztosítható a gyermekjóléti szolgáltatásokhoz, továbbá az átmeneti gondozáshoz való egyenlő esélyű hozzáférés.)
Ezen túlmenően az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem:
– a szociális és munkaügyi minisztert, hogy a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet útján – különös tekintettel a Gyvt. 68. § (2) bekezdése alapján védelembe vett gyermekekre – segítse a szolgáltatók módszertani munkáját.
– az igazságügyi és rendészeti minisztert, hogy a szociális tárcával együttműködve vizsgálja meg annak a lehetőségét, hogy a Gyvt. 68. § (2) bekezdése alapján védelembe vett gyermekek esetében a rendőrség, a párfogó felügyelői szolgálat és a gyermekjóléti szolgálatok együttműködése hogyan tehető eredményesebbé.
– az Észak-magyarországi Regionális Államigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala Miskolci Kirendeltségének vezetőjét felkérem, hogy a szolgáltatók szakmai munkájának ellenőrzésekor fordítson fokozott figyelmet a védelembe vétellel érintett gyermekek gondozási folyamatának ellenőrzésére.

Budapest, 2009. október 20.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (2) Az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.) [Hatályos: 2009. augusztus 31-ig.]
2. § (1) A gyermekek védelmét ellátó helyi önkormányzatok, gyámhivatalok, bíróságok, rendőrség, ügyészség, pártfogó felügyelői szolgálat, más szervezetek és személyek e törvény alkalmazása során a gyermek mindenek felett álló érdekét figyelembe véve, törvényben elismert jogait biztosítva járnak el.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak szerint eljáró szervezetek és személyek tevékenységük során együttműködnek a családdal és - jogszabályban meghatározottak szerint - elősegítik a gyermek családban történő nevelkedését.
(3) A gyermek családban történő nevelkedését segítő ellátást a gyermek és családja helyzetéhez, szükségleteihez igazodóan kell nyújtani.
5. § E törvény alkalmazásában
n) veszélyeztetettség: olyan - magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult - állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza,
11. § (1) A gyermeki jogok védelme minden olyan természetes és jogi személy kötelessége, aki a gyermek nevelésével, oktatásával, ellátásával, ügyeinek intézésével foglalkozik.
(2) A gyermek alkotmányos jogainak védelmét az országgyűlési biztos (a továbbiakban: biztos) a maga sajátos eszközeivel segíti, és ennek során a) a biztos feladata, hogy a gyermek alkotmányos jogait érintő - tudomására jutott - visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen,b) a biztos az a) pontban megnevezett intézkedéseiről évente beszámol az Országgyűlésnek.
12. § (1) A gyermek szülője jogosult és köteles arra, hogy gyermekét családban gondozza, nevelje és a gyermeke testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges feltételeket - különösen a lakhatást, étkezést, ruházattal való ellátást -, valamint az oktatásához és az egészségügyi ellátásához való hozzájutást biztosítsa.
(4) A gyermek szülője köteles e) a gyermeke ellátásában közreműködő személyekkel és szervekkel, továbbá a hatóságokkal együttműködni. 
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében
a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos,
b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ, c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó, d) a rendőrség,e) az ügyészség,f) a bíróság, g) a pártfogó felügyelői szolgálat, h) az áldozatsegítés és a kárenyhítés feladatait ellátó szervezetek, i) a menekülteket befogadó állomás, a menekültek átmeneti szállása, j) a társadalmi szervezetek, egyházak, alapítványok.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek
a) jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a gyermekjóléti szolgálatnál,
b) hatósági eljárást kezdeményezni a gyermek bántalmazása, illetve súlyos elhanyagolása vagy egyéb más, súlyos veszélyeztető ok fennállása, továbbá a gyermek önmaga által előidézett súlyos veszélyeztető magatartása esetén.
Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni és egymást kölcsönösen tájékoztatni.
(4) Ha az (1) bekezdés a)-i) pontjában meghatározott személy vagy az (1) bekezdés a)-i) pontja szerinti szerv alkalmazottja a (2) vagy (3) bekezdésben foglalt jelzési vagy együttműködési kötelezettségének nem tesz eleget, a gyámhivatal - jelzésre vagy hivatalból - értesíti a fegyelmi jogkör gyakorlóját és javaslatot tesz az érintett személlyel szembeni fegyelmi felelősségre vonás megindítására. A gyermek sérelmére elkövetett bűncselekmény gyanúja esetén a gyámhivatal büntetőeljárást kezdeményez. [Hatályos: 2009. 09. 01.]
(5) A gyámhivatal a (4) bekezdésben foglaltakkal egyidejűleg egyeztető megbeszélést tart és a gyermekjóléti szolgálatnál kezdeményezi a külön jogszabály szerinti esetmegbeszélés megtartását. [Hatályos: 2009. 09. 01.]
39. § (1) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan, a gyermek érdekeit védő speciális személyes szociális szolgáltatás, amely a szociális munka módszereinek és eszközeinek felhasználásával szolgálja a gyermek testi és lelki egészségének, családban történő nevelkedésének elősegítését, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzését, a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, illetve a családjából kiemelt gyermek visszahelyezését.
(2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek testi, lelki egészségének, családban történő nevelésének elősegítése érdekében a) a gyermeki jogokról és a gyermek fejlődését biztosító támogatásokról való tájékoztatás, a támogatásokhoz való hozzájutás segítése, b) a családtervezési, a pszichológiai, a nevelési, az egészségügyi, a mentálhigiénés és a káros szenvedélyek megelőzését célzó tanácsadás vagy az ezekhez való hozzájutás megszervezése, c) a szociális válsághelyzetben lévő várandós anya támogatása, segítése, tanácsokkal való ellátása, valamint számára a családok átmeneti otthonában igénybe vehető ellátáshoz való hozzájutás szervezése, d) a szabadidős programok szervezése, e) a hivatalos ügyek intézésének segítése.
(3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben,b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése,c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása, d) tájékoztatás az egészségügyi intézményeknél működő inkubátorokból, illetve abba a gyermek örökbefogadáshoz való hozzájárulás szándékával történő elhelyezésének lehetőségéről.
(4) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) a gyermekkel és családjával végzett szociális munkával (a továbbiakban: családgondozás) a gyermek problémáinak rendezése, a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozása, b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében, c) az egészségügyi és a szociális ellátás - különösen a családsegítő szolgáltatás -, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése, d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.
(5) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a családjából kiemelt gyermek visszahelyezése érdekében a) a családgondozás biztosítása - az otthont nyújtó ellátást, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatást végző intézménnyel együttműködve - a család gyermeknevelési körülményeinek megteremtéséhez, javításához, a szülő és a gyermek közötti kapcsolat helyreállításához, b) utógondozó szociális munka (a továbbiakban: utógondozás) biztosítása - az otthont nyújtó ellátást, illetve a területi gyermekvédelmi szakszolgáltatást végző intézménnyel együttműködve - a gyermek családjába történő visszailleszkedéséhez.
40. § (1) A települési önkormányzat a 39. §-ban meghatározott gyermekjóléti szolgáltatás feladatait önálló intézményként, illetve családsegítő szolgálat, vagy a 96. § (4)-(5) bekezdései szerinti egészségügyi vagy közoktatási intézmény szervezeti és szakmai tekintetben önálló intézményegységként, illetve a külön jogszabályban meghatározott képesítési előírásoknak megfelelő személy foglalkoztatásával biztosítja (a továbbiakban együtt: gyermekjóléti szolgálat).
(2) A gyermekjóléti szolgálat - összehangolva a gyermekeket ellátó egészségügyi és nevelési-oktatási intézményekkel, illetve szolgálatokkal - szervezési, szolgáltatási és gondozási feladatokat végez. Tevékenysége körében a 39. §-ban foglaltakon túl a) folyamatosan figyelemmel kíséri a településen élő gyermekek szociális helyzetét, veszélyeztetettségét, b) meghallgatja a gyermek panaszát, és annak orvoslása érdekében megteszi a szükséges intézkedést, c) elkészíti a védelembe vett gyermek gondozási-nevelési tervét, d) szervezi a - legalább három helyettes szülőt foglalkoztató - helyettes szülői hálózatot, illetve működtetheti azt, vagy önálló helyettes szülőket foglalkoztathat, e) segíti a nevelési-oktatási intézmény gyermekvédelmi feladatának ellátását,
f) felkérésre környezettanulmányt készít,g) kezdeményezi a települési önkormányzatnál új ellátások bevezetését,h) a területi gyermekvédelmi szakszolgálat felkérésének megfelelően vizsgálja és feltárja az örökbe fogadni szándékozók körülményeit,i) biztosítja a gyermekjogi képviselő munkavégzéséhez szükséges helyiségeket,j) részt vesz a külön jogszabályban meghatározott Kábítószerügyi Egyeztető Fórum munkájában,
k) nyilvántartást vezet a helyettes szülői férőhelyekről.
(3) Gyermekjóléti központnak minősül az az önálló intézményként, illetve szervezeti és szakmai szempontból önálló intézményegységként működő gyermekjóléti szolgálat, amely az általános szolgáltatási feladatain túl a gyermek családban nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a gyermek igényeinek és szükségleteinek megfelelő önálló egyéni és csoportos speciális szolgáltatásokat, programokat nyújt. Ígya) utcai és lakótelepi szociális munkát,b) kapcsolattartási ügyeletet,c) kórházi szociális munkát,d) készenléti szolgálatot biztosít.
(4) Az (1)-(3) bekezdés szerinti gyermekjóléti szolgáltatás térítésmentes.
(5) Gyermekjóléti szolgálatot, gyermekjóléti központot egyházi és más nem állami fenntartó is működtethet.
(2) Az ideiglenes gondozás során fel kell tárni a gyermek felügyelet nélkül maradását előidéző okokat, és egyidejűleg haladéktalanul értesíteni kell a gyermek szülőjét vagy más törvényes képviselőjét, illetve a gyermekjóléti szolgálatot a további átmeneti gondozás vagy más gyámhatósági intézkedés megtétele céljából.
(3) A gyermek (2) bekezdésben meghatározott további átmeneti gondozásához minden esetben be kell szerezni a szülő vagy más törvényes képviselő beleegyező nyilatkozatát.
(4) A gyámhivatalt értesíteni kell a szükséges hatósági intézkedések megtétele céljából, ha a) a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermekéről az ideiglenes gondozásról való értesítést követő három napon belül nem gondoskodik, b) a szülő vagy más törvényes képviselő gyermeke átmeneti gondozásához nem járul hozzá, illetve azt nem kéri, c) a gyermek visszakerülése a szülőjéhez ellentétes a gyermek érdekeivel.
45. § (1) A gyermekek átmeneti gondozása keretében a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését elősegítő, az életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő étkeztetéséről, ruházattal való ellátásáról, mentálhigiénés és egészségügyi ellátásáról, gondozásáról, neveléséről, lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) kell gondoskodni.
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A települési önkormányzat jegyzője - a gyermekjóléti szolgálat javaslatának figyelembevételével - védelembe veheti továbbá a) a szabálysértési hatóság értesítése alapján a szabálysértést elkövetett fiatalkorút, b) a nyomozó hatóság nyomozást megtagadó határozata alapján a tizennegyedik életévét be nem töltött gyermeket, c) a rendőrség, az ügyészség, illetve a bíróság jelzése alapján a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt fiatalkorút.
(3) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén a) kötelezi a szülőt, hogy folyamatosan vegye igénybe a gyermekek napközbeni ellátását, illetve a Kt. hatálya alá tartozó iskolaotthonos nevelést-oktatást, illetve kollégiumi ellátást, b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet, c) kötelezi a szülőt arra, hogy gyermeke vegye igénybe az egészségügyi szolgáltatásokat, d) kezdeményezi a háziorvosnál - súlyos veszélyeztetettség esetén bármely orvosnál - a betegsége, illetve szenvedélybetegsége következtében állandóan vagy időszakosan kóros elmeállapotú szülő, illetve a gyermekkel együtt élő más hozzátartozó orvosi vizsgálatát, e) intézkedik - az illetékes szervek bevonásával a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről, f) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára a kifogásolt magatartás megszüntetése érdekében, g) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményére, és felszólítja annak megváltoztatására.
(4) A kirendelt családgondozó a védelembe vételt elrendelő határozat jogerőre emelkedésétől számított tizenöt napon belül a gyermekre, illetve a (2) bekezdés szerinti fiatalkorúra vonatkozóan egyéni gondozási-nevelési tervet készít, melyhez szükség szerint a 132. § (1) bekezdésében meghatározott szerveket vagy személyeket kereshet meg.
(5) A települési önkormányzat jegyzője - kérelemre bármikor, hivatalból évente - felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. Ha a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, a gyermek érdekében a gyermekvédelmi gondoskodás más módját kell választani. Erre a jogkövetkezményre a szülőt figyelmeztetni kell.
(6) A védelembe vétel nem érinti a szülő felügyeleti jogát.
69. § (1) A védelembe vételt meg kell szüntetni, ha a) a gyermek családban történő nevelkedése védelembe vétel nélkül is biztosítható, b) a gyermekvédelmi gondoskodás más formájáról döntött a gyámhivatal,
c) a fiatalkorú pártfogó felügyeletét rendelték el, [hatályon kívül helyezve: 2009. 09. 01-től] d) a fiatalkorú szabadságvesztését vagy javítóintézeti nevelését tölti.
(2) A védelembe vétel - a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel - a gyermek nagykorúvá válásával szűnik meg.
(3) Ha a települési önkormányzat jegyzője a védelembe vételt a 68. § (2) bekezdés c) pontja alapján rendelte el, a védelembe vétel indokolt esetben a fiatalkorú kérelmére a büntetőeljárás befejezéséig, de legfeljebb huszadik évének betöltéséig tart.
94. § (1) A települési önkormányzat, fővárosban a fővárosi kerületi önkormányzat feladata a gyermekek védelme helyi ellátó rendszerének kiépítése és működtetése, a területén lakó gyermekek ellátásának megszervezése.
(2) A települési önkormányzat az e törvényben foglaltak szerint biztosítja a rendkívüli gyermekvédelmi támogatást, a személyes gondoskodást nyújtó alapellátások keretében - a (3)-(4) bekezdésben meghatározottak figyelembevételével - a gyermekjóléti szolgáltatást, a gyermekek napközbeni ellátását, a gyermekek átmeneti gondozását, szervezi és közvetíti a máshol igénybe vehető ellátásokhoz való hozzájutást.
(3) Az a települési önkormányzat, fővárosban a kerületi önkormányzat, amelynek területén
a) tízezernél több állandó lakos él, bölcsődét,
b) húszezernél több állandó lakos él, az a) pontban meghatározottak mellett gyermekek átmeneti otthonát,
c) harmincezernél több állandó lakos él, az a) és b) pontokban meghatározottak mellett családok átmeneti otthonát,
d) negyvenezernél több állandó lakos él, az a)-c) pontokban meghatározottak mellett gyermekjóléti központot [40. § (3) bek.] köteles működtetni.
(4) A megyei jogú város lakosságszámtól függetlenül köteles gyermekjóléti központot működtetni.
(5) A települési önkormányzat által fenntartott intézmények ellátási területe a település lakosságára terjed ki, kivéve, ha az intézményt társulás keretében közösen tartják fenn, vagy ha az ellátást szerződésben vállalta más önkormányzat lakosságára is kiterjedően.
(6) Ha az intézmény ellátási területe a fenntartó önkormányzat illetékességi területét meghaladja, - eltérő megállapodás hiányában - az ellátást valamennyi jogosult számára azonos feltételek szerint kell biztosítani. E rendelkezést kell alkalmazni az ellátás megszüntetése esetén is.
(7) Az intézményt fenntartó önkormányzat az intézménnyel nem rendelkező önkormányzat kérésére az ellátást nem tagadhatja meg, ha e törvény hatálybalépésekor vagy külön megállapodásuk alapján már biztosított ellátást.
94/A. § A települési önkormányzatok a személyes gondoskodás keretébe tartozó gyermekjóléti alapellátásokat, különösen a bölcsőde, a gyermekek átmeneti otthona, a családok átmeneti otthona és a gyermekjóléti központ működtetését a külön jogszabályban meghatározott többcélú kistérségi társulás útján is biztosíthatják.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 
82. § (1) A Gyvt. 11. §-ának (1)-(2) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy, valamint a gyermekjóléti szolgálat akkor kezdeményezi a jegyző, illetve a gyámhivatal hatáskörébe tartozó gyermekvédelmi intézkedést, ha az alapellátás nem vezet eredményre, vagy attól eredmény nem várható.
(2) A Gyvt. 17. §-ában meghatározott szerv vagy személy köteles hatósági eljárást kezdeményezni a gyermek bántalmazása, illetve súlyos elhanyagolása vagy egyéb más súlyos veszélyeztető ok fennállása esetén. Az eljárást akkor is kezdeményezni kell, ha a gyermek önmaga által előidézett súlyos veszélyeztető magatartást tanúsít.
(5) A jegyző, illetve a gyámhivatal a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedést tesz, ha a) a veszélyeztetettség megszüntetése a szülő együttműködésével nem biztosítható, b) a gyermeknek nincs a szülői felügyeleti jog gyakorlására képes és jogosult szülője, és a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítása gyám kirendelésével sem biztosítható, c) a gyermek saját családjában történő gondozása, a szülő egészségi állapota, indokolt távolléte, vagy más családi ok miatt nem biztosított.
(6) A szülő nem tekinthető együttműködőnek, ha megfelelő segítség és figyelmeztetés ellenére a) nem teszi meg a gyermek érdekében szükséges intézkedéseket, b) nem járul hozzá vagy egyébként akadályozza a gyermek körülményeinek megfelelő gyermekjóléti, illetve más szociális, egészségügyi vagy közoktatási ellátás (a továbbiakban: alapellátás) igénybevételét.
(7) A gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedések kiválasztásánál figyelembe kell venni a) a veszélyeztetettség jellegét, b) a gyermek személyiségét, c) a gyermek családi körülményeit, d) az intézkedés várható hatásait, e) a gyermeknek - a Gyvt. 6. §-ának (1) és (2) bekezdésében meghatározott - saját családi környezetében történő nevelkedéséhez fűződő jogát.
84. § (1) A jegyző a Gyvt. 17. §-ának (2) bekezdésében foglalt szervek, személyek jelzése, kezdeményezése, javaslata alapján köteles a védelembe vétel iránti eljárást hivatalból lefolytatni.
(2) A gyermekjóléti szolgálat a javaslatára indult védelembe vétel iránti eljárás során a) nyilatkozik az alapellátás eredménytelenségének okáról, a gyermek és a szülő együttműködési készségéről, b) megküldi a gyermekjóléti alapellátás során felvett adatlapot, környezettanulmányt és gondozási tervet, c) véleményt nyilvánít a gyermek veszélyeztetettségének okáról, d) javaslatot tesz a kirendelhető családgondozó személyére,e) javaslatot tesz a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontjai alapján szükséges intézkedésekre.
(3) Ha a védelembe vétel iránti eljárás nem a gyermekjóléti szolgálat javaslatára indult, a jegyző megkeresi a gyermekjóléti szolgálatot a (2) bekezdés szerinti javaslat 15 napon belül történő megtételére.
(4) A tartózkodási hely szerint illetékes jegyző a védelembe vétel iránti eljárás során köteles beszerezni a lakóhely szerint illetékes jegyzőtől a gyermekre vonatkozó, korábban keletkezett iratokat.
85. § (1) A jegyző a védelembe vétel iránti kérelmet elutasítja, illetve a hivatalból indított eljárást megszünteti, ha a gyermek veszélyeztetettsége nem áll fenn.
(2) Ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll, de a gyermek és szülője nyilatkozatban vállalják a gyermekjóléti szolgálattal való együttműködést és ennek alapján valószínűsíthető a gondozás eredményessége, a jegyző az (1) bekezdésben foglalt döntésével egyidejűleg felhívja a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségnyújtásra.
(3) Ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll és az az alapellátás önkéntes igénybevételével sem szüntethető meg - de a gyermeket nem kell a családból kiemelni -, a jegyző a gyermeket védelembe veszi.
86. § (1) A jegyző a védelembe vétel iránti eljárás során tárgyalást tart.
(2) A tárgyalást úgy kell megtartani, hogy hozzásegítse a gyermeket és a szülőt a védelembe vétel okának, céljának és jogkövetkezményeinek megismeréséhez.
(3) A tárgyaláson meg kell hallgatni a Gyvt. 128. §-ában meghatározott személyeken túl azt a családgondozót is, aki a gyermek gondozását a védelembe vételt megelőzően segítette.
(4) Az eljárás során a gyermeket és a szülőt nyilatkoztatni kell arról, hogy vállalják-e a gyermekjóléti szolgálattal az alapellátás keretében való együttműködést. A nyilatkozattétel előtt a gyermeket és a szülőt figyelmeztetni kell az együttműködés hiányában alkalmazható jogkövetkezményekre.
87. § A védelembe vételről szóló határozat rendelkező része a 14. §-ban meghatározottakon kívül tartalmazza
a) a családgondozó kirendelését,b) a kirendelt családgondozó felhívását a gondozási-nevelési tervnek a határozat jogerőre emelkedését követő 15 napon belül történő elkészítésére és a jegyzőnek történő megküldésére,
c) a gyermek és a szülő kötelezését a családgondozóval való együttműködésre,d) a gyermek és a szülő figyelmeztetését az együttműködés megtagadásának jogkövetkezményeire,e) a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontja alapján elrendelt intézkedéseket,f) a felülvizsgálat határidejét,g) az illetékes önkormányzat képviselő-testületének megkeresését a Gyvt. 18. §-ának (5) bekezdésében meghatározottak teljesítése érdekében,h) a kirendelt családgondozó, a korlátozottan cselekvőképes gyermek, a szülő vagy más törvényes képviselő tájékoztatását arról, hogy bármikor kezdeményezhetik a védelembe vétel felülvizsgálatát.
88. § (1) Családgondozóként elsősorban a gyermekjóléti szolgálat azon családgondozóját kell kirendelni, aki a védelembe vételt megelőzően a gyermeket gondozta, a veszélyeztetettségét feltárta. A kirendelt családgondozó - az (5) bekezdésben foglaltak kivételével - a jegyzővel közvetlenül tart kapcsolatot. A kirendelt családgondozó szükség szerint, de legalább évente írásban tájékoztatja a gyámhatóságot a családgondozás eredményéről.
(2) A családgondozó tisztsége megszűnika) a védelembe vétel megszűnésével vagy megszüntetésével,
b) ha a jegyző a családgondozót felmenti vagy elmozdítja.
(3) A jegyző a családgondozót felmenti, ha a) alkalmatlan feladatára, b) a családgondozó fontos okból felmentését maga kéri, c) utólag keletkezik olyan akadály, amely miatt feladatát megfelelően ellátni nem tudja, d) a jegyző illetékessége megszűnik.
(4) Ha a családgondozó jogaival súlyosan visszaél, kötelességeit nagymértékben elhanyagolja, a jegyző tisztségéből elmozdítja.
(5) A családgondozót a kirendeléséről, felmentéséről, valamint a védelembe vétel megszüntetéséről a gyermekjóléti szolgálat útján kell értesíteni.
89. § (1) A családgondozónak az egyéni gondozási-nevelési tervet a határozat jogerőre emelkedését követő 15 napon belül kell - a szülővel és a gyermekkel együttműködve - elkészítenie.
(2) Az egyéni gondozási-nevelési tervben kell meghatározni a családgondozó, a szülő és a gyermek azon feladatait, melyek a gyermek veszélyeztetettségének megszüntetéséhez szükségesek.
(3) A tervet a családgondozó ismerteti a szülővel és a gyermekkel, majd annak elfogadása és aláírása után tájékoztatás céljából haladéktalanul megküldi a jegyzőnek.
90. § (1) A védelembe vétel felülvizsgálata iránti eljárás hivatalból - vagy a kirendelt családgondozó kezdeményezésére - továbbá a korlátozottan cselekvőképes gyermek, a szülő vagy más törvényes képviselő kérelmére indul. A felülvizsgálat iránti eljárás során a 86. § (1)-(3) bekezdésében foglaltak szerint kell eljárni.
(2) A felülvizsgálat eredményéről szóló határozatban rendelkezni kell: a) a védelembe vétel fenntartásáról vagy megszüntetéséről, b) a következő felülvizsgálat határidejéről, c) az új egyéni gondozási-nevelési terv elkészítésére vonatkozó felhívásról a határidő megjelölésével, d) a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontja alapján elrendelt újabb intézkedésekről.
91. § (1) A gyámhatóság határozattal szünteti meg a védelembe vételt a Gyvt. 69. §-a (1) bekezdésének a)-d) pontjában, valamint a (2) bekezdésben meghatározott esetekben.
(2) A védelembe vétel megszűnik a gyermek nagykorúvá válásával.
(3) Ha a védelembe vétel fennállása alatt a jegyző illetékessége megszűnik, a kirendelt családgondozót határozatával felmenti, és egyidejűleg értesíti az illetékessé vált jegyzőt a szükséges intézkedések megtétele céljából.
(4) Ha a védelembe vétel fennállása alatt a jegyző illetékessége megszűnik, az illetékessé vált jegyző a védelembe vétel szükségességét soron kívül felülvizsgálja és ennek eredményéről a 90. § (2) bekezdésében foglaltak szerint dönt. A védelembe vétel fenntartása esetén családgondozót rendel.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
14. § (1) A települési önkormányzat a településen élő gyermekek veszélyeztetettségének megelőzését a gyermekjóléti szolgáltatás útján szervezi.
(2) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan észlelő- és jelzőrendszert működtet, amely lehetővé teszi a gyermekeket általában veszélyeztető okok feltárását, valamint az egyes gyermek veszélyeztetettségének időben történő felismerését. Ennek keretében figyelemmel kíséri a településen élő gyermekek a) életkörülményeit és szociális helyzetét, b) gyermekjóléti és egyéb szociális ellátások iránti szükségletét, c) gyermekvédelmi vagy egyéb hatósági beavatkozást igénylő helyzetét.
(3) A gyermekjóléti szolgálat a) kezdeményezi, szervezi és összehangolja a Gyvt. 17. §-ában meghatározott, valamint más érintett személyek és szervezetek részvételét az észlelő- és jelzőrendszerben, b) felhívja a Gyvt. 17. §-ában meghatározott személyeket és szerveket (a továbbiakban: a jelzőrendszer tagjai) jelzési kötelezettségük írásban - krízishelyzet esetén utólagosan - történő teljesítésére, c) nyilvántartja, és a külön jogszabályban meghatározott módon felhasználja az általa kezelt adatokat.
(4) A gyermekjóléti szolgálat az észlelő- és jelzőrendszer részét képező, a gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot ellátó - így különösen a (3) bekezdés a) pontjában meghatározott - személyek és intézmények bármely gyermek veszélyeztetettségével kapcsolatos jelzését fogadja, és a probléma jellegéhez, a veszélyeztetettség mértékéhez, a család szükségleteihez igazodó intézkedést tesz a veszélyeztetettség kialakulásának megelőzése, illetve a veszélyeztetettség megszüntetése érdekében. A gyermekjóléti szolgálat az intézkedéséről tájékoztatja a jelzést tevőt.
(5) A gyermekjóléti szolgálat fogadja a panaszával hozzá forduló gyermeket, és segíti őt problémája megoldásában.
15. § (1) A gyermekjóléti szolgálat működésének megkezdéséről, tevékenységének céljáról és tartalmáról, továbbá elérhetőségéről, valamint szolgáltatásai igénybevételének módjáról tájékoztatja a települési, településrész lakosságát, továbbá a 14. § (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott személyeket és intézményeket.
(2) A 14. § (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés, valamint tevékenységük összehangolása érdekében a gyermekjóléti szolgálat esetmegbeszélést tart. Az esetmegbeszélésen elhangzottakról feljegyzést kell készíteni.
(3) Az esetmegbeszélés történhet
a) lehetőség szerint a családot és a családdal foglalkozó szakembereket is bevonva, esetkonferencia, egy adott család ügyében tartott megbeszélés,
b) a gyermekjóléti szolgálat és a jelzőrendszer tagjainak képviselői között, előre meghatározott témakörben, évente legalább hat alkalommal megrendezésre kerülő szakmaközi megbeszélés
keretében.
(4) Az esetmegbeszélés állandó meghívottja az illetékes védőnő, bölcsőde, óvoda munkatársa, iskolai gyermek- és ifjúságvédelmi felelős, a családsegítő szolgálat, illetve a nevelési tanácsadó munkatársa.
(5) Az esetmegbeszélésre a fiatalkorúak pártfogó felügyelőjét meg kell hívni, ha olyan család ügyét tárgyalják, melynek bármely tagja fiatalkorúak pártfogó felügyelete alatt áll.
(6) A gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó más személyeket, illetve intézmények képviselőit szükség szerint kell meghívni, így különösen akkor, ha részvételük az egyes gyermekkel kapcsolatos probléma megoldásához, illetve a gyermekek nagyobb csoportját érintő veszélyeztető tényezők megszüntetését célzó cselekvési terv kidolgozásához szükséges.
(7) A gyermekjóléti szolgálat minden év március 31-ig tanácskozást szervez, amelyen a) a jelzőrendszer tagjainak írásos tájékoztatóit figyelembe véve átfogóan értékelik a jelzőrendszer éves működését, b) áttekintik a település gyermekjóléti alapellátásának valamennyi formáját, és szükség szerint javaslatot tesznek működésük javítására. (8) A (7) bekezdés szerinti tanácskozásra meg kell hívni a) a települési önkormányzat polgármesterét, illetve a képviselő-testület tagját (tagjait), vagy a jegyzőt,b) a gyermekjóléti alapellátást nyújtó szolgáltatások fenntartóit,c) a településen gyermekjóléti, gyermekvédelmi ellátást biztosító intézmények képviselőit,
d) a jelzőrendszer tagjainak képviselőit,e) a gyámhatóság munkatársait, f) a településen működő gyermekvédelmi szakellátást nyújtó szolgáltató képviselőjét, g) a fiatalkorúak pártfogó felügyelőjét, h) a megyei gyámhivatalban működő gyermek- és ifjúságvédelmi koordinátort.
16. § (1) A kialakult veszélyeztetettség megszüntetésére irányuló családgondozás körében a gyermekjóléti szolgálat családgondozója személyes segítő kapcsolat keretében a) támogatja a gyermeket az őt veszélyeztető körülmények elhárításában, személyisége kedvező irányú fejlődésében, b) segíti a szülőket a gyermek gondozásában, ellátásának megszervezésében, a családban jelentkező működési zavarok megszüntetésében, illetve c) kezdeményezi és a gyermeknek nyújtott gyermekjóléti ellátásokkal összehangolja a szülők és más hozzátartozók részére a szociális alapellátás keretében nyújtott személyes gondoskodást.
20. § (1) Ha a jegyző a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Gyer.) 85. §-a alapján - a védelembe vétel mellőzésével - felhívta a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségadásra, a gyermekjóléti szolgálat felveszi a kapcsolatot a gyermekkel, illetve családjával, és szükség szerint biztosítja a gyermekjóléti szolgáltatást.
(2) A gyermekjóléti szolgálat - lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően - javaslatot tesz a gyermek védelembe vételére, ha a szolgálat előzetesen megkísérelte a veszélyeztetett gyermeknek az alapellátás keretében történő segítését, de az a gyermek vagy a szülő (törvényes képviselő) megfelelő együttműködésének hiánya miatt nem vezetett eredményre.
(3) A gyermekjóléti szolgálat a védelembe vételre vonatkozó javaslatában közli a gyermeket korábban gondozó családgondozó adatait, illetve szükség esetén javaslatot tesz a jegyzőnek másik családgondozó kirendelésére.
21. § (1) A védelembe vétel során a gyermekjóléti szolgálat vezetője, illetve a kirendelt családgondozó a jegyző határozata alapján biztosítja a gyermekjóléti szolgáltatást.
(2) A családgondozó a gondozási-nevelési tervet a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve, a Gyvt. 68. §-ának (4) bekezdésében meghatározott határidőre a szülő, a gyermek, az érintett személyek és - szükség esetén - szakemberek bevonásával készíti el. A terv elkészítésénél figyelembe kell venni az alapellátás során követett gondozási tervet és az alapellátás tapasztalatait.
(3) A gondozási-nevelési terv tartalmazza a) a veszélyeztető körülmények megjelölését, b) a védelembe vétel megszüntetéséhez szükséges változásokat, valamint ennek elérése érdekében a családgondozó, a szülő, továbbá a gyermek feladatait, határidők megállapításával, c) a család részére szükséges ellátásokat,d) a szükségesnek tartott hatósági, illetve bírósági eljárások kezdeményezésének megjelölését, e) a segítséget nyújtó intézmények, illetve személyek megjelölését, feladataik meghatározásával együtt, f) a szakmailag szükségesnek tartott egyéb rendelkezéseket.
22. § (1) A védelembe vétel során a kirendelt családgondozó feladata a) a gyermek gondozásának, ellátása szervezésének és a szülői nevelés támogatásának folyamatos biztosítása, valamint b) a jegyző tájékoztatása - felülvizsgálat keretében, illetve szükség szerint - a gyermek veszélyeztetettségére vonatkozó körülményekről.
(2) A védelembe vétel keretében folytatott családgondozásra a 16. § rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni.
(3) A családgondozó a szülővel és a gyermekkel fenntartott segítő kapcsolata során elősegíti, hogy
a) a szülő, illetve a gyermek fogadják el a gondozási-nevelési terv céljait, és működjenek együtt a tervben meghatározottak teljesítése érdekében,
b) a szülő, illetve a gyermek nyilatkozattal vállalják az a) pont alatti együttműködést, c) a szülő váljon alkalmassá, illetve legyen hajlandó a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítására és a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének biztosítására, d) az a)-c) pontban foglaltak alapján sor kerülhessen a védelembe vétel megszüntetésére.
(4) Amennyiben a gondozási-nevelési terv megvalósítása a szülő, illetve a gyermek megfelelő együttműködése miatt nem lehetséges, a családgondozó a) írásban jelzi ezt a jegyzőnek, b) felhívja a szülő, illetve a gyermek figyelmét arra, hogy a védelembe vétel sikertelensége esetén a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására kerülhet sor, c) javaslatot tesz - lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően - a jegyzőnek, illetve a gyámhivatalnak a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására.
(5) A családgondozó a védelembe vétel felülvizsgálata során tájékoztatja a jegyzőt a védelembe vétel körében végzett családgondozói tevékenységéről, és megindokolt javaslatot tesz a) a védelembe vétel fenntartására vagy megszüntetésére, b) a jegyző vagy a gyámhivatal által teendő intézkedésekre.
25. § (1) A gyermekjóléti szolgálat közreműködik a településen a gyermek átmeneti gondozását saját háztartásukban helyettes szülőként vállaló személyek, családok felkutatásában, továbbá tájékoztatást ad számukra az átmeneti gondozás keretében ellátandó feladatokról, illetve a helyettes szülői jogviszonyról. A gyermekjóléti szolgálat nyilvántartást vezet a helyettes szülői férőhelyekről.
(2) A gyermekjóléti szolgálat szervezi és működteti a helyettes szülői hálózatot, vagy önálló helyettes szülőt foglalkoztat. Helyettes szülői tanácsadó alkalmazásával folyamatosan segíti a helyettes szülőt feladatai ellátásában, illetve ellenőrzi tevékenységét.
(3) A gyermekjóléti szolgálatnak abban az esetben is gondoskodnia kell a (2) bekezdés szerinti helyettes szülő szakmai segítéséről, illetve ellenőrzéséről, ha a helyettes szülői hálózat létszáma helyettes szülői tanácsadó alkalmazását nem indokolja.
(4) A helyettes szülői tanácsadó feladataira a 100. § (2) bekezdésében foglaltakat értelemszerűen alkalmazni kell.
(5) A helyettes szülői tanácsadó jelzi a gyermekjóléti szolgálat vezetőjének, ha a helyettes szülő a gyermek teljes körű ellátását nem biztosítja megfelelően.

259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről
15. § (1) A megyei gyámhivatal, a Gyvt. 118. §-ának (3) bekezdésében meghatározott intézmények, illetve személyek bevonásával, legalább négyévente ellenőrzi a szolgáltatók szakmai munkáját. A kijelölt módszertani feladatokat ellátó intézmény módszertani és szolgáltató tevékenységének ellenőrzését a megyei gyámhivatal a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet bevonásával ellenőrzi.