Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1803/2009. sz. ügyben
Előadó: dr. Halász Zsolt
Az eljárás megindulása
A 2009. évben kiemelt figyelmet fordítok az egyéni és a tömegközlekedésben részt vevő állampolgárok jogainak érvényesülésére, amellyel összefüggésben panaszok alapján és hivatalból is számos vizsgálatot indítottam.
Az elmúlt hónapokban a korábbiakhoz képest megnövekedett a hivatalomhoz érkezett azon panaszok száma, amely egyes tömegközlekedési közszolgáltatók – köztük a MÁV START Zrt. – jegyellenőrzési, pótdíjazási gyakorlatát sérelmezik. Emellett napjainkban közismerten és sajnálatosan, egyre több esetben fordul elő a tömegközlekedési közszolgáltatók munkatársai és utasai közötti – olykor a tettlegességig fajuló – nézeteltérés. Mindezekre figyelemmel, hivatalból átfogó vizsgálatot indítottam a MÁV START Zrt. menetjegy és bérletellenőrzési gyakorlatával kapcsolatban. 
Vizsgálatom során az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 18. § (4) bekezdése alapján tájékoztatást kértem a MÁV-START Zrt. vezérigazgatójától.

A megállapított tényállás
Az utazási jogosultság ellenőrzése jogi alapjainak feltárása érdekében áttekintettem a vonatkozó jogszabályi rendelkezéseket. A MÁV-START Zrt. a közszolgáltatási tevékenységét – és ennek részként az utazási jogosultság ellenőrzését – a Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.), a vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény (vasúti törvény, Vtv.), a vasúti személyszállítási szerződésekről szóló 10/1997. (I. 28.) Korm. rendelet (Vszr.), valamint a közforgalmú személyszállítási utazási kedvezményekről szóló 85/2007. (IV. 25.) Korm. rendelet alapján folytatja.
Vizsgálatom során küldött megkeresésemben MÁV-START Zrt. vezérigazgatójától a következő kérdésekre vártam választ:
-	2007. január 1-je óta hány esetben fajult tettlegességig jegyvizsgálóik, ellenőreik, biztonsági őreik illetve utasaik nézeteltérése, hány alkalommal következett be személyi sérülés ilyen esetekben;
-	2007. január 1-je óta hány esetben kérték jegyellenőrzést végző munkatársai a rendőrség segítségét, 
a)	az utas agresszív magatartása miatt;
b)	egyéb a jegyellenőrzéssel összefüggő okból;
-	2007. január 1-je óta hány esetben tett feljelentést a MÁV-START Zrt. utasának a jegyellenőrzést végző munkatársaival szemben tanúsított magatartása miatt, és mi lett ezen eljárások eredménye, következménye;
-	2007. január 1-je óta hány esetben tett feljelentést valamely utas a MÁV-START Zrt. jegyellenőrzést végző munkatársainak vele szemben tanúsított magatartása miatt, és mi lett ezen eljárások eredménye, következménye;
-	kötött-e a MÁV-START Zrt. a rendőrséggel bármilyen együttműködési megállapodást; amennyiben igen, kértem annak másolatát a részemre megküldeni;
-	2007. január 1-je óta hány panasz érkezett jegyvizsgálóik, illetve biztonsági őreik eljárására, miként történt e panaszok kivizsgálása; kértem megküldeni valamennyi – ha a panaszok száma az 50-et meghaladja, akkor a legutóbbi 50 – vizsgálati jegyzőkönyv, vagy annak hiányában a vizsgálat megállapításait tartalmazó dokumentum másolatát;
-	mire terjed ki a MÁV-START Zrt. által alkalmazott, vagy bármilyen más jogviszonyban foglalkoztatott biztonsági őrök jogköre, a biztonsági őrök eljárási-ellenőrzési jogait milyen – az utasok számára is megismerhető – dokumentum tartalmazza; kértem megküldeni e dokumentum másolatát is;
-	jegyvizsgálók mellett a MÁV-START Zrt. által alkalmazott, vagy bármilyen más jogviszonyban foglalkoztatott biztonsági őrök jogosultak-e az utasok menetjegyének, bérletének ellenőrzésére, illetve pótdíjazásra; 
-	készültek-e felmérések, számítások a budapesti fejpályaudvarokon alkalmazott peronzár rendszer hatékonyságával összefüggésben, és ezek alapján indokoltnak tartja-e az utasok többszöri (a vonaton és a peronon is történő) ellenőrzését; kértem, hogy az ezzel összefüggésben készült számításokat szíveskedjen a rendelkezésemre bocsátani;
-	pótdíj iránti követeléseinek igényérvényesítése során a MÁV-START Zrt. milyen jogszabályi rendelkezések figyelembe vételével jár el;
-	a jelenleg fennálló pótdíjköveteléseket tekintve hány esetben kezdte meg a MÁV-START Zrt. követelésének érvényesítését a pótdíjazási esemény időpontjától számított 2 hónapon, 6 hónapon, 1 éven, 2 éven, 5 éven belül, illetve 5 éven túl;
-	2007. január 1-je óta hány esetben érkezett panasz a pótdíjkövetelés érvényesítésével kapcsolatban; kértem megküldeni valamennyi (ha ezek száma az 50-et meghaladja, az utolsó 50) vizsgálati jegyzőkönyv, vagy annak hiányában a vizsgálat megállapításait tartalmazó dokumentum másolatát;
-	van-e lehetőség a pótdíjfizetési kötelezettség méltányossági alapon történő mérséklésére, elengedésére, illetve a pótdíjtartozás részletekben történő megfizetésére; kértem az erre vonatkozó belső szabályzatot a rendelkezésemre bocsátani.
A MÁV- START Zrt. vezérigazgatójának válasza szerint 2007-ben 27 esetben, 2008-ban 58 esetben, 2009. első negyedévében 10 esetben érte az utasok részéről támadás a MÁV-START Zrt. jegyvizsgálóit, ellenőreit, amelyből 2007-ben 11, 2008-ban 27, 2009. első negyedévében pedig 4 eset járt sérüléssel.
A MÁV-START Zrt. 2007-ben agresszív utas miatt 109, egyéb, jegyellenőrzéssel összefüggő okból 431, 2008-ban agresszív utas miatt 106, egyéb, jegyellenőrzéssel összefüggő okból 411, 2009 első negyedévében agresszív utas miatt 29, egyéb, jegyellenőrzéssel összefüggő okból 124 esetben kért rendőri intézkedést.
A MÁV-START Zrt. 2007. január 1-je óta összesen 35 esetben tett feljelentés valamely utasa ellen a jegyellenőrzést végző munkatársa ellen tanúsított magatartása miatt. Ezzel szemben mindössze egy olyan esetről van a MÁV-START Zrt.-nek tudomása, amikor valamely utas tett feljelentést valamely jegyellenőrzést végző alkalmazott ellen.
A vezérigazgató tájékoztatott arról is, hogy a MÁV-START Zrt. a MÁV Zrt.-vel és a MÁV-CARGO Zrt.-vel együttesen kötött együttműködési megállapodást a Rendőrséggel és a Vám- és Pénzügyőrséggel egymás munkájának segítésére.
A MÁV-START Zrt.-hez 2007. január 1-je óta 1722 panasz érkezett a jegyvizsgálók, jegyellenőrök eljárására. A vasúttársaság az utolsó 50 panasz másolatát a rendelkezésemre bocsátotta, ugyanakkor – erre irányuló kifejezett kérésem ellenére – nem bocsátotta rendelkezésemre a panaszok vizsgálatát dokumentáló jegyzőkönyvek, vagy annak hiányában a vizsgálat megállapításait tartalmazó dokumentum másolatát.
A vezérigazgató által adott tájékoztatás szerint a MÁV-START Zrt. foglalkoztat biztonsági őröket, akik azonban az utasok utazási jogosultságának ellenőrzésére, illetve pótdíjazására nem jogosultak. A biztonsági őrök az utasforgalom számára megnyitott területeken az utasok, az utazószemélyzet személy és vagyonbiztonságát védik, biztosítják. Az állomásokon a zárt peronos jegyellenőrzést végző munkatársak nem biztonsági őrök, hanem jegyellenőrök. Feladatuk a be- és kilépéshez kapcsolódó jegy- és bérletellenőrzés, és nem látnak el vagyonbiztonsági feladatokat.
Megkeresésemre adott válaszában a vezérigazgató kiemelte, hogy a budapesti fejpályaudvarokon kialakított „peronkapus” ellenőrzés, illetve a vonatokon alkalmazott „repülőbrigádos” elővárosi ellenőrzés bevezetése után az eladott bérletek száma közel másfélszeresére nőtt, illetve nőtt a jegyváltási hajlandóság és ezáltal fogyasztói árkiegészítésből származó bevétel is. Ezért a jövőben is indokoltnak tartja az utasok peronkapunál, illetve a vonaton is történő ellenőrzését. Rámutatott arra is, hogy a bevétel-növekedés mellett – biztonsági szempontból – további előnyei vannak a zárt peronoknak, a kiépített kerítéseknek és az áteresztő kapuknak, mivel ez lehetőséget biztosít arra, hogy csak az utazni szándékozó személyek legyenek jelen a területen, távol tartva az illegális tevékenységet folytatókat és a bűnelkövetési céllal ott megjelenőket, továbbá a rendszernek vasút-üzembiztonsági előnyei is vannak.
A pótdíjazással összefüggésben a MÁV-START Zrt. 2007. január 1-je óta 7066 panaszt kapott. A válaszadás időpontjában fennálló követelések esedékessége 47.026 esetben 2 hónapon belüli, 52.443 esetben 2-6 hónapon belüli, 4.282 esetben 6 hónap – 1 év közötti, és 52 esetben 1-2 év közötti.
A MÁV-START Zrt. a pótdíjfizetési kötelezettség méltányossági alapon történő mérséklésére, illetve fizetési könnyítésre a személyszállítási üzletszabályzat alapján biztosít egyedi esetekben lehetőséget.
A MÁV-START Zrt.-től bekért panaszbeadványok alapján megállapítottam, hogy a jegyvizsgálók és jegyellenőrök eljárását sérelmező panaszok túlnyomó részében azt kifogásolták, hogy az ellenőrzés során a MÁV-START Zrt. e tevékenységet végző munkatársai minősíthetetlen és sokszor sértő stílusban beszéltek velük. Előfordult olyan eset is, amelynek során a jegyvizsgáló kiskorú gyermekekkel szemben intézkedett a panaszos által kifogásolt módon (iskolába utazó, bérletét otthon felejtő 10 és 13 éves testvérpárt szállított le a vonatról a célállomás előtt a gyermekek számára ismeretlen helyen). A MÁV-START Zrt. panaszirodájára benyújtott a jegyellenőrzést végző munkatársainak eljárását sérelmező panaszok vizsgálatának módját, érdemi vagy formális jellegét a vonatkozó dokumentumok visszatartása miatt nem tudtam vizsgálni. A probléma súlyát jelzi azonban, hogy a rendelkezésemre bocsátott összesen 100 panasz közül 30 a jegyvizsgálók és jegyellenőrök eljárásának emberi méltóságot sértő stílusát (is) sérelmezte.
A rendelkezésemre bocsátott panaszok áttekintése során szembetűnő volt, hogy továbbra is gyakori problémát okoz közszolgálati, közalkalmazotti jogviszonyban álló alkalmazottak utazási utalványa eredeti voltának megítélése. Az OBH 5357/2008. számú jelentésemben korábban megállapított visszásság továbbra is fennáll. E jelentésemben rámutatattam, hogy az utazási utalványok sem formailag, sem technikailag nem rendelkeznek megfelelő védelmi eszközökkel. Jogi (büntetőjogi) védelmük sem biztosított megfelelően, amelynek hiányában nem csak a hamisítás, vagy a jogtalan többszörözés lehetősége és csábítása áll fenn, hanem a jogszerűen kiállított és felhasznált utalványok téves megítélésének (hamisított, fénymásolt volta téves feltételezésének) – és ezáltal a jogbiztonság és a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének – veszélye is.

Érintett alkotmányos jogok
–	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”)
–	az élethez és az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.”)
–	a megalázó bánásmód tilalma (Alkotmány 54. § (2) „Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni”.)
–	a gyermekek védelemhez való joga (Alkotmány 67. § (1) „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges”).
–	hátrányos megkülönböztetés tilalma (Alkotmány 70/A. § (1) „A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.”)

A vizsgálat megállapításai
1. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Az Obtv. a közszolgáltatást végző szerv fogalmát nem határozza meg, hanem az országgyűlési biztosok jogértelmezésére bízza annak eldöntését, hogy mely szervek tekinthetők közszolgáltatónak. Az országgyűlési biztosok minden esetben közszolgáltatónak tekintik a hatóságnak nem minősülő, állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerveket, különösen azokat, amelyek esetében a kérelmezőnek nincs lehetősége annak megválasztására, hogy az általa igényelt szolgáltatás igénybevételére kivel szerződjön, tekintettel arra, hogy azt csak korlátozott számú vagy csak kizárólag egyetlen szervtől veheti igénybe. (v.ö. OBH 6501/2001. ombudsmani jelentés)
A vasúti és közúti személyszállítási közszolgáltatásról szóló 1370/2007/EK rendelet 2. cikk a) pontja szerint „személyszállítási közszolgáltatás”: a nyilvánosság számára megkülönböztetés nélkül és folyamatosan nyújtott általános gazdasági érdekű személyszállítási szolgáltatások
A vasúti közlekedésről szóló 2005. évi CLXXXIII. törvény (Vtv.) 2. § (2) bekezdés 18. pontja szerint vasúti közszolgáltatás: vasúton végzett személyszállítási közszolgáltatás [1370/2007/EK rendelet 2. cikk a) pont].
A Vtv. 12. § (1) bekezdése szerint a közszolgáltatásnak minősülő országos közforgalmú vasúti személyszállítás végzésére a miniszter az országos működési engedéllyel rendelkező vasúti társasággal közszolgáltatási szerződést köt. A 15. § (3) bekezdés szerint a térségi, illetve elővárosi működési engedéllyel rendelkező közforgalmú vasúti társaság a miniszterrel kötött közszolgáltatási szerződésben vasúti közszolgáltatási kötelezettséget vállalhat. A 17. § értelmében a helyi vasúti közszolgáltatási kötelezettséget – a közszolgáltatás mértékét megállapító, az önkormányzat képviselő-testülete által jóváhagyott közszolgáltatási menetrend keretei között – az önkormányzat által alapított vagy az önkormányzat által ezzel megbízott helyi közforgalmú vasúti társaság látja el.
A Vtv. 27. § (1) alapján a [közlekedésért felelős] miniszter a vasúti közszolgáltatás biztosítása érdekében - az államháztartásért felelős miniszter egyetértésével - a belföldi vasúti személyszállítást végző vasúti társasággal vasúti közszolgáltatási szerződést köt (vasúti közszolgáltatási szerződés). A vasúti közszolgáltatási szerződés legfeljebb 15 évre köthető. Ha e törvény vagy külön jogszabály másként nem rendelkezik, akkor a vasúti közszolgáltatási szerződésre a Ptk. szerződésekre vonatkozó általános szabályai az irányadók. Az állam a vasúti közszolgáltatási szerződésen keresztül elősegíti a vonatkozó állampolgári jogok érvényesülését.
E törvényi rendelkezésekre figyelemmel a MÁV-START Zrt. vasúti személyszállítási közszolgáltatási tevékenységet végez, amelyre hatáskörrel rendelkezem. 

2. Az érintett alkotmányos jogok tekintetében
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam (…) kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. (9/1992. (I. 30.) AB határozat)
A tisztességes eljáráshoz való jog az Alkotmányban explicit módon nem nevesített, de az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésébe foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdéséből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog (315/E/2003. AB határozat). Noha a tisztességes eljáráshoz való jog a gyakorlatban elsősorban a közigazgatási hatóságok eljárása során nyer értelmet, az ügyfelekkel, szerződéses partnerekkel, utasokkal kapcsolatos eljárásai során a közszolgáltatást végző szervektől is elvárható.
Az Alkotmánybíróság a tisztességes eljáráshoz való jog lényegéről kialakított álláspontját elvi jelentőséggel a 6/1998. (III. 11.) AB határozatban foglalta össze. Az Abh.-ban rögzített megállapításokat utóbb több határozat is megerősítette. Eszerint a tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság a határozatban utalt arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye. (6/1998. (III. 11.) AB határozat, 14/2004. (V. 7.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság értelmezésében jogbizonytalanságot teremt, ha a közigazgatási szerv az állampolgárokat a jogszabály túlbuzgóságból vagy hibás értelmezésből eredő indokolatlan zaklatásnak teszi ki. (49/1995. (VI. 30.) AB határozat) Álláspontom szerint ugyanilyen jogbizonytalanságot eredményezhet a közszolgáltatást nyújtó szerv, ha tevékenysége során ügyfeleit, utasait túlbuzgóságból vagy valamely jogszabály hibás értelmezéséből eredően indokolatlan zaklatásnak teszi ki
Az Alkotmány 54. §-a az emberi méltósághoz való jogot egyértelműen mint alapvető jogot határozza meg, melytől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
Az Alkotmánybíróság 23/1990. (X. 31.) AB határozata szerint a magyar államnak az élethez és az emberi méltósághoz való jog tekintetében is elsőrendű kötelessége, hogy ezeket tiszteletben tartsa és védelmezze. Az emberi élet és az emberi méltóság elválaszthatatlan egységet alkot és minden mást megelőző legnagyobb érték. Az Alkotmánybíróság határozata alapján rá kell mutatnom arra, hogy az élet és az emberi méltóság tiszteletben tartása nem csak az állam, hanem valamennyi állampolgár kötelezettsége is. Az állam kötelezettsége annyiban több e tekintetben az állampolgárokénál, hogy e kötelezettséget nem csak magának kell betartania, hanem az állampolgárokkal is be kell tartatnia.
Az emberi méltósághoz való jog fogalmát értelmezve az Alkotmánybíróság a 64/1991. (XII. 17.) AB számú határozatában rámutatott, hogy „a méltóság az emberi élettel eleve együtt járó minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő. […] Emberi méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai és szellemi fejlettségétől, illetve állapotától, és attól is, hogy emberi lehetőségéből mennyit valósított meg, és miért annyit.” Az Alkotmánybíróság szerint a méltóság az embert megilleti bármely tulajdonságától függetlenül, pusztán azon az alapon, hogy él, és hogy ember. Ez az alapvető jog – oszthatatlan egységben az élethez való joggal – az alapjogi hierarchia legmagasabb fokán áll. 
Az emberi méltósághoz való jog érvényesülésével szorosan összefügg a megalázó bánásmód tilalma. A megalázó bánásmód lényege, hogy az érintettben olyan erős félelmet, lelki gyötrelmet és alsóbbrendűségi érzést okoz, ami alkalmas arra, hogy a testi és lelki ellenállását megtörje. Az ilyen bánásmód problematikája alapvetően az állam büntető hatalma érvényesítésével összefüggésben merül fel. Az államhatalmi szervnek nem minősülő magánjogi jogalanyok – köztük a közszolgáltatást végző szervek – eljárása is fajulhat odáig, hogy az a vele szerződéses jogviszonyba lévő más magánjogi jogalanyok számára megalázó legyen. Az ilyen eljárás pedig ellentétes a tisztességes eljáráshoz való joggal, és sérti emberi méltóságot. 

3. Az ügy érdeme tekintetében 
3.1 A MÁV-START Zrt. általános szerződési feltételei, üzletszabályzata
A Vtv. 20. § (1) bekezdése szerint a közforgalmú személyszállítási szolgáltatást végző vállalkozó vasúti társaság a közforgalmú személyszállítási szolgáltatására vonatkozó általános szerződési feltételeket tartalmazó személyszállítási üzletszabályzatot köteles készíteni. A személyszállítási üzletszabályzatot, valamint annak módosítását a vasúti igazgatási szerv külön jogszabályban foglaltak szerint hagyja jóvá. 
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy a MÁV-START Zrt. rendelkezik a Nemzeti Közlekedési hatóság által jóváhagyott üzletszabályzattal.

3.2 A tisztességes eljárás követelményének érvényesülése 
Lehetőségeim korlátozott jellegéből adódóan nem tudtam a jegyvizsgálók, illetve a jegyellenőrök tevékenységét a helyszínen nyomon követni. Mindazonáltal nem hagyható figyelmen kívül, hogy a jegyvizsgálók eljárását sérelmező panaszok döntő többsége azt sérelmezte, hogy az eljáró jegyvizsgáló, illetve milyen – otromba, olykor nyomdafestéket nem tűrő – stílusban beszélt a panaszossal.
A MÁV-START Zrt. kétségtelenül jogosult ellenőrizni, hogy utasai eleget tettek-e előzetes jegy/bérlet-vásárlási kötelezettségüknek, és amennyiben a jegyvizsgálók azt állapítják meg, hogy az utas megfelelő menetjegy, vagy bérlet nélkül utazik, jogosult a pótdíjazási eljárást megindítani. A jegyellenőrzés során a MÁV-START Zrt. munkatársainak feladata az utazási jogosultság ellenőrzésére, és adott esetben a pótdíjazási eljárás megindítására van hatásköre.
Nyomatékosan szeretném azonban felhívni a figyelmet arra, hogy az utasok emberi méltósághoz fűződő jogát sérti, ha a MÁV-START Zrt. jegyellenőrzést végző munkatársa az utas magatartását – jogszerűségétől függetlenül –, illetve menetjegyének hiányát vagy bármilyen hiányosságát kifogásolható hangnemben minősíti, vagy az utasokkal szemben más, őket megalázó módon viselkedik.
A kérdés kapcsán szeretném hangsúlyozni azt is, hogy az utazási jogosultság ellenőrzése során a MÁV-START Zrt. munkatársai nincsenek az utasokkal szemben fölérendelt helyzetben, hanem pusztán egy szerződés teljesítését ellenőrzik. Még az ellenőrzés és a pótdíjazás lehetősége sem jelenti azt, hogy az e feladatot ellátó személyek hatósági jogkört gyakorolnak, hiszen a szolgáltató MÁV-START Zrt. is ugyanolyan magánfél a szóban forgó szerződések tekintetében, mint a szolgáltatását igénybe vevő utasa. 
A vezérigazgató válaszában utalt arra, hogy a MÁV-START Zrt. munkatársaival szemben évről-évre jelentős számú támadásra kerül sor. Ezzel összefüggésben szeretnék ugyanakkor rámutatni arra is, hogy természetesen egy utasnak sincs joga arra, hogy az eljáró ellenőrrel szemben verbális, vagy tettleges agressziót kövessen el.
Mindemellett hangsúlyozni szeretném azt a problémakört, miszerint egyes utasokban  felvetődik annak gyanúja, hogy a velük kapcsolatba kerülő jegyvizsgálók „saját zsebre” próbálnak dolgozni (pl. alacsonyabb árú jegyet kiadva, de a tényleges viteldíjat elkérve). E panaszokban nem bizonyított esetekről van szó, ezért visszásságot nem állapítok meg, azonban felhívom a MÁV–START Zrt. vezetésének figyelmét arra, hogy az utasok sérelmére elkövetett esetleges csalások, – amennyiben valóban megtörténnek – súlyos visszásságot okoznak. Javaslom ezért, hogy e problémakörre fordítsanak kiemelt figyelmet és az ilyen tárgyú panaszokat fokozott gonddal és különös alapossággal vizsgálják ki.
Hasonlóképpen problémát okoz, hogy az ellenőr és az utas közötti fizikai különbségek okán a jegyvizsgálók egyes jegy nélkül utazó utasokkal szemben nem lépnek érdemben fel, míg másokkal szemben igen. Az ilyen eljárás (pontosabban) el nem járás) a többi utas tekintetében indokolatlan hátrányos megkülönböztetést eredményez. Szükségesnek tartanám ezért az ellenőrzési módszertan és eszközök kiegészítését annak érdekében, hogy az ilyen diszkriminatív eljárások száma érdemben csökkenjen. (Nyilvánvaló számomra is, hogy komoly fizikai, testi különbségek esetén az ellenőrnek – saját testi épsége védelmének okán – nincs mindig esélye, lehetősége a társaság gazdasági érdekeinek védelmére. Abban az esetben azonban, ha az ilyen fajta megkülönböztetés elharapódzik, a többi utas is joggal veti fel, hogy a MÁV-START Zrt. egyes utasaitól miért várja el, másoktól pedig miért nem, a menetjegy megvásárlását).

3.3 A pótdíjkövetelések érvényesítésének időtartama
A vezérigazgató által adott tájékoztatás szerint egy éven belül a pótdíjkövetelések érvényesítésével összefüggő ügyek döntő része lezárul, és két éven túl húzódó ilyen ügyet nem tartanak nyilván.
Álláspontom szerint e követelésérvényesítési időtartam megfelel az e tevékenységgel szemben elvárható gyakorlatnak és a vasúttársaság e tekintetben, az állampolgári jogok érvényesülésének szem előtt tartásával jár el.

3.4 Gyermekek vonatról történő leszállítása
Bár e jelentésemnek nem célja a megkeresésemben bekért panaszokban jelzett sérelmek egyedi vizsgálata, az egyik panaszban jelzett problémára szeretném a vasúttársaság vezetőinek figyelmét felhívni. A szóban forgó panasz szerint a panaszos 10 és 13 éves fia Sülysápról utazott iskolába Budapest Keleti-pu. felé, de bérletüket otthon felejtették. A vonaton szolgálatot teljesítő jegyvizsgáló Rákos állomáson – utasleadási lap kitöltése nélkül – leszállította a gyermekeket a vonatról.
A gyermekek leszállításával kapcsolatban fel szeretném hívni a figyelmet a vasúttársaságnak a gyermekek védelemhez való jogából fakadó felelősségére, amely az Alkotmány 67. § (1) bekezdése értelmében nem csak az államot és a családot, hanem mindenkit, így a vasúttársaságot is terheli.
A vasúttársaság jegy nélkül utazó utasával szemben különböző szankciókat alkalmazhat, így például pótdíjat követelhet, illetve leszállíthatja a nem fizető utast a vonatról. A gyermekkorú utasok azonban különleges odafigyelést igényelnek és ezen odafigyelés, illetve az értük fennálló felelősség alapján nem lehet őket a felnőtt korú, magukért felelősséget vállalni tudó utasokkal azonosan kezelni.
A vasúttársaság gyermekek szállítása esetén – ha jegy nélkül utaznak is – köteles meggyőződni úticéljukról, őket oda elszállítani, és az ebből fakadó követelését pedig utólag rendezni. Álláspontom szerint a gyermek védelméhez való jogának érvényesülését nem korlátozhatja a vasúttársaság szerződéses feltételeinek be nem tartásával összefüggő szankció alkalmazásának joga.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy a vasúttársaság a gyermekek védelemhez való jogának sérelmét okozza minden olyan esetben, amikor szülő, vagy más felügyelő nélkül utazó gyermeket szállítanak le a vonatról, az úticéltól eltérő megállóhelyen/állomáson, úgy, hogy megfelelő felügyeletet ellátó személyre nem tudja a gyermekeket rábízni.

3.5 Köztisztviselők és közalkalmazottak utazási utalványának megítéléséből fakadó jogviták
Az OBH 5753/2008. számú jelentésemben már jeleztem azt a visszásságot eredményező helyzetet, miszerit az állami alkalmazottak évi 12 utazásra szóló utalványa könnyen hamisítható, másolható, és ez számos – a kedvezményt jogszerűen igénybe vevő – utas számára kellemetlen, olykor megalázó jogvitához vezethet minden olyan – a panaszok szerint viszonylag gyakran előforduló – esetben, amikor a jegyvizsgáló azt feltételezi, hogy az utalvány hamis vagy hamisított. Hivatkozott jelentésemben (2009 februárjában) azt javasoltam a közlekedésért felelős miniszternek, hogy tegye meg mindazon jogalkotási és technikai intézkedéseket, amelyek által a közforgalmú személyszállítási utazási kedvezményekről szóló 85/2007. (IV. 25.) Korm. rendelet 7. §-a alapján biztosított kedvezményeket igénybevevők e jogosultságukat kétséget kizáróan igazolni tudják, és amelyek egyúttal kizárják a visszaélések lehetőségét.
A szabályozás módosítására ismereteim szerint azóta sem került sor, ezért ismételten felhívom a közlekedésért felelős miniszter figyelmét a jelzett problémára és felkérem annak mielőbbi orvoslására.

Intézkedéseim
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok megszüntetése és jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 21. §-a alapján kezdeményezem a MÁV-START Zrt. vezérigazgatójánál, hogy
1. tegyen mielőbbi és érdemi intézkedéseket annak érdekében, hogy jegyellenőrzést végző munkatársai tevékenységüket mindenkor kulturált stílusban végezzék és tartózkodjanak az utasokkal szembeni – ideértve a jegy nélkül utazókat is – mindennemű agressziótól;
2. tartózkodjanak a felügyelet nélkül utazó gyermekek vonatról történő leszállításától minden olyan esetben, amikor a leszállított gyermeket felelős személyre nem tudja rábízni.
Az Obtv. 25. §-a alapján ismételten javaslom a közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszternek, hogy tegye meg azon jogalkotási és technikai intézkedéseket, amelyek által a közforgalmú személyszállítási utazási kedvezményekről szóló 85/2007. (IV. 25.) Korm. rendelet 7. §-a alapján biztosított kedvezményeket igénybevevők jogosultságaikat kétséget kizáróan igazolni tudják, és amelyek egyúttal kizárják a visszaélések lehetőségét.

Budapest, 2009. november 18.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.