Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1059/2009. számú ügyben
(utóvizsgálat az OBH 2743/2008 sz. ügyben)

Előadó: dr. Bene Beáta
Az eljárás megindulása
Az OBH 2743/2008 sz. ügyben feltárt körülmények alapján megállapítást nyert: Csömör jegyzője elhúzódó eljárásával, a Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal ellenőrzési kötelezettségének elmulasztásával, Gödöllő jegyzője pedig hatáskör hiányában történt eljárásával a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményével, ezen belül a tisztességes eljárással, valamint a jogorvoslathoz fűződő alapvető jogokkal összefüggő visszásságot okozott. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményeztem a Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal vezetőjénél, hogy a Ket. 20. § (3) és (8) bekezdéseiben meghatározott hatáskörében eljárva ellenőrzési kötelezettségének eleget téve jelölje ki az ügyben hatáskörrel rendelkező hatóságot, és Csömör Jegyzőjével szemben kezdeményezzen fegyelmi eljárást. Jelentésemet továbbá megküldtem Gödöllő város jegyzőjének is.
A közigazgatási hivatal válaszában arról tájékoztatott, hogy a jelentésben foglaltakkal egyetértve az ügyben elsőfokú hatóságként kijelölte Budapest XVI. kerület önkormányzatának jegyzőjét, döntéséről értesítette Budapest XVI. kerület és Csömör önkormányzatainak jegyzőit, és fegyelmi eljárást kezdeményezett Csömör jegyzőjével szemben.
Ezt követően 2009 januárjában a panaszos arról tájékoztatott, hogy a fentiek ellenére az üzlet zajos működésével összefüggő ügyében mind Csömör, mind Gödöllő jegyzője a panaszos kérelemét elutasító döntéseket hozott, továbbá Gödöllő jegyzője az eljárás során felmerült szakértői költségek megfizetésére is kötelezte.
A fentiek alapján a beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz, valamint a jogorvoslathoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján az ügyben utóvizsgálatot indítottam. 
Az ügy alapos feltárása érdekében megkerestem Gödöllő jegyzőjét tájékoztatását kérve eljárásáról, a Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal vezetőjét vizsgálat lefolytatására kértem, továbbá megkerestem a Közép-Duna-völgyi Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség igazgatóját és szakmai álláspontját kértem a Gödöllői jegyző eljárásával összefüggésben.

A megállapított tényállás
Az OBH 2743/2008 sz. előzményi ügyben megállapított tényállás szerint: a panaszos 2006 áprilisában az elviselhetetlen hangerejű zene és a vendégek érkezésével és távozásával kapcsolatos zaj miatt kérelemmel fordult a jegyzőhöz az üzlet nyitva tartásának korlátozása miatt. Az ügyfél a hatóság érdemi döntésének hiánya miatt 2007 októberében a közigazgatási hivatalhoz fordult sérelmezve a jegyző elhúzódó eljárását, majd e kérelmét kiegészítette novemberben. A közigazgatási Hivatal Hatósági Főosztálya 2008. január 11-én kelt levelében megállapította, hogy a jegyző az ügyfél kérelmében nem hozott döntést, ezért a lefolytatott eljárás eredményéről a jegyző haladéktalan tájékoztatását kérte a döntés egyidejű megküldésével.
Ezt követően Csömör jegyzője ugyan folytatta eljárását, azonban 2008 júniusában a környezeti zaj és rezgés elleni védelem egyes szabályairól szóló 284/2007. (X. 29.) kormányrendelet 34. §-ára hivatkozva az iratokat megküldte Gödöllő város jegyzőjének. Ez utóbbi hatóság eljárásáról 2008. október 31-én kelt jelentésemben megállapítottam, hogy hatáskör hiányában jár el, míg Csömör jegyzője pedig hatáskörében nem járt el. A megállapításaim alapján kezdeményeztem a Közép-Magyarországi Regionális Közigazgatási hivatalnál, hogy jelölje ki az ügyben hatáskörrel rendelkező hatóságot, e jogkörében eljárva a hivatal Budapest XVI. Kerület Önkormányzatának jegyzőjét jelölte ki 2008. december 11-én kelt határozatában, amelyről Gödöllő jegyzőjének kivételével az ügyben érdekelteket értesítette. A gödöllői hatóság értesítésének elmaradását kérdésemre a hatóság munkatársa azzal indokolta, hogy a hivatal az üzletműködésével összefüggő hatáskörében járt el, a gödöllői hatóság pedig zajügyben folytat eljárást.
Az ügyfél ezt követően a rendelkezésemre bocsátotta Csömör jegyzőjének döntését, amelyet az üzletek működésének rendjéről […] szóló 133/2007. (VI. 13.) kormányrendeletre alapozva hozott 2008. december 20-án. (A tárgyi ügyet a közigazgatási hivatal 2008. október 11-én elvonta e szervtől.)
A panaszos a fenti határozattal együtt küldte meg számomra Gödöllő jegyzőjének 2008. december 15-én kelt határozatát, amelyben az általa folytatott zaj ügyben az ügyfél kérelmét elutasítja és az eljárási illeték (5.000,- Ft) és a szakértői költségek (51.888,- Ft) megfizetésére kötelezi a felet.
Az ügyfél fellebbezése folytán a közigazgatási hivatal jogutódjaként az államigazgatási hivatal Csömör jegyzőjének határozatát 2009. február 13-án kelt határozatában megsemmisítette.
A gödöllői hatóság határozatával szemben az ügyfél 2008. december utolsó napjaiban postára adott küldeményében fellebbezést nyújtott be, amellyel kapcsolatosan a hatóság az ügyfél számára 2009. január19-én kelt tájékoztató levelet küldött magyarázva eljárását és hatáskörét.
A környezetvédelmi felügyelőség megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy az ügyben hozzá a fellebbezést nem terjesztette fel az eljáró szerv. A gödöllői jegyző által meghozott 2008. december 15-én kelt döntés, valamint a rendelkezésére bocsátott iratanyag átvizsgálása alapján a felügyelőség megállapította, hogy „a panaszügy a környezeti zaj és rezgés elleni védelem egyes szabályairól szóló 284/200. (X. 29.) kormányrendelet 2008. január 1-jén történt hatályba lépése előtt indult meg. A kormányrendelet 34. § (1) bekezdése alapján rendelkezéseit a hatálybalépést követően indult eljárásokban kell alkalmazni, ezért tárgyi ügy zaj- és rezgésvédelmi szempontból történő kivizsgálása során a zaj- és rezgésvédelemről szóló, többször módosított 12/1983. (V. 12.) MT rendelet rendelkezéseit kell figyelembe venni. Az MT. rend. 25. § (1) bekezdés a/ pontja alapján a települési önkormányzat jegyzője gyakorolja az elsőfokú hatósági jogkört az 1. sz. melléklet szerinti TEÁOR 55 szálláshely-szolgáltatás, vendéglátás tevékenység esetén.”
Jelenleg az üzlettel szemben, a környező lakosságot zavaró működése miatt Budapest XVI. Kerület Önkormányzatánál eljárás van folyamatban, tekintettel arra, hogy a hatóság elsőfokú elutasító döntésével szemben a panaszos fellebbezéssel élt. Az elsőfokú döntést az államigazgatási hivatal helybenhagyta, de megállapította, hogy a fellebbező fél, illetve mára már a környező lakosok jelentős része is ügyféli kérelmet terjesztett elő a fellebbezésben az ügy körülményeivel összefüggésben, ezért a kérelmet a kijelölt hatósághoz az elsőfokú eljárás lefolytatása érdekében áttette.

A vizsgált alkotmányos jogok 
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” (Alkotmány 2. § (1). bek.)
– Jogorvoslathoz való jog: ”A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.” (Alkotmány 57. § (5) bek.)

Az alkalmazott jogszabályok és egyéb rendelkezések
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.)
A kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény (Kt.)
A környezeti zaj és rezgés elleni védelem egyes szabályairól szóló 284/2007. (X. 29.) Korm. rendelet 
A zaj- és rezgésvédelemről szóló 12/1983. (V. 12.) MT. r.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Tekintettel arra, hogy az ügyben sérelmezett szerv a jegyző, aki Obtv. 29. § (1) bekezdésének a/ pontja értelmében közigazgatási feladatot ellátó szerv, ezért eljárásának vizsgálata az ombudsmani hatáskörbe tartozik.

II. A sérelmezett eljárás tekintetében
1./ A zajvédelmi hatósági hatáskör gyakorlására jogosult szerv 
Csömör jegyzője 2008. június 27-én kelt levelében az ügyben keletkezett iratokat megküldte Gödöllő jegyzőjének a 2008. január 1-jén hatályba lépett a környezeti zaj és rezgés elleni védelem egyes szabályairól szóló 284/2007. (X. 29.) kormányrendelet 4. §-ának (1) bekezdésére hivatkozva, amely szerint a zaj- és rezgésvédelmi ügyekben az elsőfokú hatósági jogkört a kistérségekről szóló külön jogszabályban meghatározott kistérség székhelye szerinti települési önkormányzat jegyzője gyakorolja az 1. sz. melléklet szerinti (56) vendéglátási tevékenység esetén. 
A fent hivatkozott jogszabály alkalmazásáról a Korm. rendelet 34. §-ának (1) bekezdése az alábbi rendelkezést tartalmazza: „Ez a rendelet 2008. január 1-jén lép hatályba, rendelkezéseit a hatálybalépést követően indult eljárásokban kell alkalmazni.”
A tényállás alapján egyértelműen megállapítható, hogy az ügyfél kérelme alapján a hatóság 2006 óta nem hozott döntést, továbbá a felügyeleti szerv is a mulasztást elkövető elsőfokú hatóságot Csömör jegyzőjét szólította fel eljárásának folytatására 2008 januárjában.
Vizsgálatom során megállapítottam, hogy Gödöllő jegyzője – a vendéglátó egység üzemeltetőjével folytatott levelezés szerint – eljárásának kezdetét a 2008 februárjában tett ügyféli nyilatkozat dátumához köti. Ebben az időpontban azonban az ügy már több éve folyamatban volt, de e tényre sem az ügyet átadó hatóság az iratok átadásakor, sem az ügyet átvevő hatóság a tényállás feltárásakor nem fordított figyelmet, e tény ismeretében pedig Gödöllő város jegyzője hatáskörének hiányában jár el. 
A hatáskör hiányában hozott döntést a Ket. 121. § (1) b/ pontja alapján meg kell semmisíteni. A semmisség jogintézményének lényegi eleme, hogy a különféle jogorvoslati eljárásokban a közigazgatási hatóság döntését meg kell semmisíteni, ha a jogorvoslati eljárást lefolytató szerv az adott ügyben a törvényben felsorolt semmisségi okok valamelyikének a fenn álltát észleli. A semmisségi okok akármelyikének fennállása és alkalmazhatósága esetén a döntés semmissé válása nem automatikus, az érintett hatósági döntést az erre irányuló külön határozattal kell megsemmisíteni. E határozat meghozatalának kötelezettsége arra a közigazgatási hatóságra hárul, amely a semmisségi okot észleli. A Ket. 116. § (1) bekezdése szerint felügyeleti szerv alatt a fellebbezés elbírálására jogosult szervet kell érteni, tehát zajügyekben az elsőfokú hatóság eljárásának vizsgálata a környezetvédelemi felügyelőség hatáskörébe tartozik.
2./ A Gödöllő jegyzője által hozott elsőfokú döntéssel szemben benyújtott „kérelem” elbírálása tekintetében
A Ket. 29. § (1) bekezdése meghatározza, hogy a hatósági eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára, más hatóság kezdeményezésére, külön jogszabályban meghatározott panaszra (továbbiakban együtt kérelem) vagy hivatalból indul meg. A Ket. 34. § (1) bekezdésének értelmében a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha az nem egyezik meg az ügyfél által használt elnevezéssel. Az előzőek szerint a Ket. a kérelemmel szemben azt követeli meg, hogy annak benyújtója az eljárásban ügyfélnek tekinthető legyen és az állampolgárra nem lehet hátrányos kérelmének elnevezése, mert azt az abban foglalt tartalom alapján szükséges elbírálni. Az előző szabályokkal összefüggésben szükséges a Ptv. panasz fogalmának megismerése is, amelyet a törvény 141. § (2) bekezdése határoz meg az alábbiak szerint: a panasz olyan kérelem, amely egyéni jog- vagy érdeksérelem megszüntetésére irányul és elintézése nem tartozik más – így különösen bírósági, államigazgatási – eljárás hatálya alá. Ennek megfelelően, tehát ha a panasz olyan eljárásban hozott határozat vagy intézkedés ellen irányul, amelyre egy adott eljárás már megfelelő jogorvoslatot ismer – pl. fellebbezés, perújítás, vagy törvényességi felülvizsgálat stb. – akkor azt annak szabályai szerint határozza meg elbírálni.
A két egymással összefüggő rendelkezés értelmezése során megállapítható, hogy az ügyfél egyedi határozatot sérelmező nyilatkozatát nem lehet válaszlevélben elintézettnek tekinteni, különösen akkor, ha a rá vonatkozó sérelmes döntés során az ügyfél az egyedi ügyben hozott elsőfokú szerv hatáskörét vitatja. A hatóság a felet eljárásáról levélben tájékoztatta, azonban a Ket. a hatóság általi, saját döntésének és eljárásának külön levélben való magyarázatának jogintézményét nem ismeri.
Az előzőek értelmében megállapítom, hogy a fél beadványát annak tartalma alapján fellebbezésnek kellett volna tekinteni, hiszen az ügyfél egyértelműen kifejtette véleményét, hogy a döntésben foglaltakkal nem ért egyet.
Figyelembeveendő a Ket. 98. §-a, amelynek értelmében a fellebbezési jog gyakorlása nincs meghatározott jogcímhez kötve, tehát az ügyfélnek elég mindösszesen állítania, hogy a döntésben foglaltak az ügyfél jogát, jogos érdekét sértik, továbbá a kérelmét nem köteles indokolni sem. Ilyen tartalmú kérelem esetén az első fokon eljáró szerv elsőként megvizsgálja döntését, hogy kívánja-e azt saját hatáskörben módosítani. Ha a szerv nem él e lehetőségével a kérelmet, és az ügy iratait a fellebbezési határidőt követő 8 napon belül köteles elbírálásra a felettes szervéhez felterjeszteni. 
A jegyző által rendelkezésemre bocsátott iratok és a felügyelőség tájékoztatása szerint a fellebbezést az elsőfokú szerv nem terjesztette fel felettes szervéhez. 
Az elsőfokú szerv eljárásáról a fentiek alapján megállapítom, hogy a fellebbezés elbírálására vonatkozó törvényi előírásokat nem tartotta be és ezzel elvonta az ügyfél jogorvoslati jogát.
Álláspontom szerint mivel az ügyben benyújtott kérelem időpontja (2006 február) óta az arra hatáskörrel rendelkező kereskedelmi hatóságnál nem született döntés, és az ügy nem is zajpanasz, ezért az ügyben nem a zajszabályok alapján kell eljárni, hanem a kereskedelmi hatóság eljárása szükséges a rávonatkozó kereskedelmi szabályok alapján. Továbbá, amennyiben a hatóság az ügyet zajként kezeli, és az a megállapított tényállás alapján a Korm. rendelet hatálybalépésének napját megelőzően indult, ezért 2008. január 1-jén már folyamatban lévőnek kell tekinteni, az ügyben nem a Korm. rendelet szabályai szerinti hatóság (a kistérségi jegyző: Gödöllő Város Jegyzője) az eljárásra kötelezett, hanem a korábban hatályos MT. rendelet szabályai alapján a kérelem elbírálása a helyi jegyző hatáskörébe tartozna. 
Lényeges annak hangsúlyozása, hogy az ügyfél kérelmeiben az üzletből származó elviselhetetlen hangerejű zene és a vendégek érkezésével és távozásával kapcsolatos zavaró hatás miatt fordult a jegyzőhöz, hogy mint kereskedelmi hatóság korlátozza az üzlet nyitva tartását. Gödöllő jegyzőjének zaj ügyben való eljárása pedig Csömör jegyzőjének jogellenes intézkedésével indult.

III. Alapvető jogok tekintetében
A jogbiztonság, mint alapvető jog fogalmának értelmezésénél az Alkotmánybíróság döntéseiben megfogalmazott elveket vettem figyelembe
Az Alkotmánybíróság több határozatában elvi éllel szögezte le, hogy a jogállam legfontosabb eleme a jogbiztonság [75/1995. (XII. 21.) AB hat., 9/1992. (I. 30.) AB határozat, ABH 1992, 65.]. A jogbiztonság az állam - s elsősorban a jogalkotó - kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy nemcsak a jog egésze, de annak egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének a kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság alkotmányos követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. 
Mindebből következően megállapítom, hogy Gödöllő jegyzője önkényes, az OBH 2743/2008. számú jelentésben megfogalmazott megállapításokkal ellentétes eljárásával mind a vonatkozó eljárási, mind az anyagi jogszabályokban foglalt jogi normákat megszegte. A korábbi jelentésemben megfogalmazottak ismeretében továbbra is hatáskörének hiányában járt el, továbbá az ügyfél határozattal szemben benyújtott kérelmét helytelenül értelmezve, elmulasztotta a fellebbezés felettes szervhez való felterjesztését, ezért a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményével, ezen belül a tisztességes eljárással és a jogorvoslathoz való alapvetőjoggal összefüggő visszásságot okozott.

Intézkedéseim
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem Közép-Duna-völgyi Környezetvédelmi, Természetvédelmi és Vízügyi Felügyelőség igazgatójánál, hogy a Ket. 115. §-ában meghatározott hatáskörében eljárva az első fokon eljáró szerv döntését a Ket. 121. § (1) b/ pontja alapján semmisítse meg.
Továbbá felhívom Gödöllő jegyzőjének a figyelmét, hogy a jövőben kiemelt figyelmet fordítson a Ket. szabályainak és a hatóság hatáskörének megállapítására vonatkozó szabályok betartására és betartatására.

Budapest, 2009. július 8.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Alkalmazott jogszabályok:
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja.
102. § (1) A fellebbezést annál a hatóságnál kell előterjeszteni, amely a megtámadott döntést hozta. Elkésettség okán a fellebbezés nem utasítható el, ha az ügyfél a fellebbezési határidőben a fellebbezést az elbírálására jogosult hatóságnál terjeszti elő.
(2) A fellebbezésben új tények és bizonyítékok is felhozhatók.
(3) A fellebbezést az ügy összes iratával a fellebbezési határidő leteltétől számított nyolc napon belül fel kell terjeszteni a fellebbezés elbírálására jogosult szervhez, kivéve, ha a hatóság a megtámadott döntést a fellebbezésben foglaltaknak megfelelően kijavítja, kiegészíti, módosítja vagy visszavonja. A felterjesztés során az első fokon eljáró hatóság a fellebbezésről kialakított álláspontjáról is nyilatkozhat.
104. § (1) Ha az első fokon eljáró hatóság nem élt a 103. §-ban biztosított jogával, a fellebbezésről az annak elbírálására jogosult szerv dönt.
(2) A határidőn túl benyújtott fellebbezést - ha az ügyfél igazolási kérelmet nem terjesztett elő -, továbbá a fellebbezésre nem jogosulttól származó fellebbezést az elbírálásra jogosult szerv érdemi vizsgálat nélkül végzéssel elutasítja.
(3) A határozat egésze ellen irányuló fellebbezés alapján a fellebbezés elbírálására jogosult szerv a sérelmezett döntést, valamint az azt megelőző eljárást megvizsgálja; ennek során nincs kötve a fellebbezésben foglaltakhoz.
115. § (1) A felügyeleti szerv jogosult hivatalból megvizsgálni az ügyben eljáró hatóság eljárását, illetve döntését, és ennek alapján
a) megteszi a szükséges intézkedést a jogszabálysértő mulasztás felszámolására,
b) gyakorolja - ha törvény másként nem rendelkezik - a (2) bekezdésben szabályozott felügyeleti jogkört.
(2) Ha a hatóság döntése jogszabályt sért, a felügyeleti szerv azt megváltoztathatja vagy megsemmisítheti, és szükség esetén az ügyben eljárt hatóságot új eljárásra utasíthatja.
121. § (1) Az e fejezetben szabályozott eljárások során a döntést meg kell semmisíteni, ha
b) az ügy nem tartozik az eljáró hatóság hatáskörébe vagy illetékességébe, kivéve, ha a hatóság a 22. § (3) bekezdése szerint járt el,

A kereskedelemről szóló 2005. évi CLXIV. törvény
6. § (1) Az üzlet nyitvatartási idejét a vásárlási szokások, a foglalkoztatottak és a lakókörnyezet érdekeinek figyelembevételével a kereskedő állapítja meg.
(5) A kereskedelmi hatóság bejelentés alapján vagy hivatalból - a lakók egészséges életkörülményeinek és pihenéshez való jogának biztosítása érdekében - a külön jogszabályban meghatározott veszélyes mértékű zaj esetén az üzlet éjszakai (22 óra és 6 óra közötti) nyitva tartását korlátozhatja. A korlátozás keretében a kereskedelmi hatóság a jogsértő állapot megszüntetéséig kötelező éjszakai zárva tartási időszakot rendelhet el.

A környezeti zaj és rezgés elleni védelem egyes szabályairól szóló 284/2007. (X. 29.) kormányrendelet
h) szabadidős zaj- vagy rezgésforrás: környezeti zajt, rezgést előidéző kulturális, szórakoztató, vendéglátó vagy sportlétesítmény, és az előbbi célú tevékenység, valamint az előbbi célra használt berendezés, gép;
j) veszélyes mértékű környezeti zaj:
ja) olyan környezeti zaj, amely meghaladja a külön jogszabályban megállapított zajszennyezettség (a továbbiakban: zajterhelés), illetőleg zajkibocsátás megengedett határértékét,
jb) olyan szabadidős zajforrástól származó zaj, amelyre jellegéből adódóan határértéket megállapítani nem lehet, mert azonos körülmények között nem ismételhető és érzékszervi észleléssel megállapíthatóan a hatásterületen élő lakosság nyugalmát zavarja;
k) veszélyes mértékű környezeti rezgés: olyan környezeti rezgés, amely meghaladja a rezgés-szennyezettség (a továbbiakban: rezgésterhelés) megengedett határértékét;
q) védendő (védett) épület, helyiség:
qa) kórtermek és betegszobák,
qb) tantermek és előadótermek oktatási intézményekben, foglalkoztató termek és hálóhelyiségek bölcsődékben, óvodákban,
qc) lakószobák lakóépületekben,
qd) lakószobák szállodákban és szálló jellegű épületekben,
qe) étkezőkonyha, étkezőhelyiség lakóépületekben,
qf) szállodák, szálló jellegű épületek, közösségi lakóépületek közös helyiségei,
qg) éttermek, eszpresszók,
qh) kereskedelmi, vendéglátó épület eladóterei, illetve vendéglátó helyiségei, várótermek;
s) védendő homlokzat: zajtól védendő épületnek az a homlokzata, amely zajtól védendő helyiséget határol;
4. § (1) Zaj- és rezgésvédelmi ügyekben az elsőfokú hatósági jogkört - a (3)-(4) bekezdésekben foglalt kivételekkel - a kistérségekről szóló külön jogszabályban meghatározott kistérség székhelye szerinti települési önkormányzat jegyzője, a főváros esetében a kerületi önkormányzat jegyzője gyakorolja az alábbi esetekben:
a) az 1. számú melléklet szerinti tevékenységek; továbbá
34. § (1) Ez a rendelet 2008. január 1-jén lép hatályba, rendelkezéseit a hatálybalépést követően indult eljárásokban kell alkalmazni.
1. számú melléklet a 284/2007. (X. 29.) Korm. rendelethez
A kistérség székhelye szerinti települési önkormányzat jegyzőjének hatáskörébe tartozó zaj- és rezgésvédelmi ügyek
– 56 vendéglátás

A zaj- és rezgésvédelemről szóló12/1983. (V. 12.) MT rendelet
2.§ 1/ a) veszélyes mértékű zaj: a levegőnek az emberi környezetben észlelhető olyan mértékű és minőségű nyomásingadozása, amely meghaladja a megengedett zajterhelési (zajimissziós), illetőleg zajkibocsátási (zajemissziós) határértéket;
b) veszélyes mértékű rezgés: a szilárd testek olyan mértékű és minőségű ismétlődő rugalmas alakváltozása, amely meghaladja a megengedett rezgésterhelési (rezgésimissziós), illetőleg rezgéskibocsátási (rezgésemissziós) határértéket.
25. § (1) Zaj- és rezgésvédelmi ügyekben az elsőfokú hatósági jogkört - a (2) bekezdésben foglalt kivételekkel - a települési önkormányzat jegyzője, a főváros esetében a kerületi önkormányzat jegyzője gyakorolja az alábbi esetekben:
a) a melléklet szerinti tevékenységek; továbbá
Melléklet a 12/1983. (V. 12.) MT rendelethez
A jegyző hatáskörébe tartozó zaj- és rezgésvédelmi ügyek
a) Az alábbi gazdasági tevékenységek (TEÁOR szerint)
- TEÁOR 55 szálláshely-szolgáltatás, vendéglátás