Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 6015/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
Az Észak-Magyarország 2008. november 18-án megjelent „Kitehetnék a megtelt táblát” című cikke arról tudósított, hogy a Miskolci Gyermekvédelmi Körzet és Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat Befogadó Otthona (befogadó otthon) 40 férőhelyén 140 gyermeket helyeztek el. A gyermekotthonból több gyermek szökésben van, ennek ellenére többszörös a túlzsúfoltság. Az újság beszámolt arról is, hogy a gyermekvédelmi szakellátásba egyre nagyobb számban kerülnek be olyan gyermekek, akik évek óta tarthatatlan körülmények között élnek, tizenévesen még egyáltalán nem jártak iskolába, veszélyeztetett helyzetüket a pedagógusok, orvosok nem jelezték, a gyermekjóléti alapellátásban nem gondozták őket. 
Tekintettel arra, hogy a cikkben feltárt események a gyermekek alkotmányos jogai sérelmének gyanújára utaltak – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam. 2008. december 1-jén munkatársaim az otthonban helyszíni vizsgálatot tartottak.
A vizsgálat magában foglalta a helyszíni bejárást, a gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezéséről döntő végzések, az intézményi dokumentumok elemzését.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog "A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2. § (1)]
– A panaszhoz való jog „A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.” [Alkotmány 64 § (1)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről
331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről
(A vizsgálatban alkalmazott jogszabályi rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.)

A megállapított tényállás
I. A helyszíni vizsgálat tapasztalatai
A befogadó otthon a Borsod Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálattal egy helyen működik. A négyemeletű épület második emeletének egy részét az óvodás csoport foglalja el. A házirendet, a napirendet, a heti étlapot a csoportokban kifüggesztették. A harmadik emeleten a tizennégy év alatti, a negyedik emeleten a tizennegyedik életévüket betöltött gyermekeket helyezték el. 2007 decembere és 2008 tavasza között a vizesblokkokat, hálószobákat, a közösségi helyiségeket felújították. Az NM. rendeletben foglaltaknak megfelelően minden csoporthoz tartozik vizesblokk (WC, a nagyobbaknál zuhanyozó, az óvodásoknál kád), itt helyezték el a mosógépeket is. A közösségi helyiségekben a gyermekek életkorának megfelelő játékok, könyvek találhatók, van televízió. A lakószobák mindegyikében néhány fotelágyat is elhelyeztek, amelyeket az utóbbi hónapok nagyszámú beutalásai miatt ki is használnak. Az óvodás és leánycsoport helyiségei a felújítást követően is rendezettek maradtak, a fiú csoportszobák kissé lelakottak, javítások, felújítások szükségesek.
A befogadó otthonban az óvodásokkal szakképzett óvónő foglalkozik. Az általános iskola és speciális iskola a befogadó otthon szomszédságában van. Az általános iskolások többsége az ideiglenes hatályú beutalás idején ezekben az intézményekbe íratják át, a Miskolcról bekerült nagyobb gyermekek többnyire visszajárnak saját iskolájukba. A nem Miskolci székhelyű középiskolába járóknál a közlekedés megoldása nehézségekbe ütközik. 
A négy csoportban az NM rendeletben foglalt szakmai létszám biztosított, 40 órában családgondozót, 30 órában fejlesztő pedagógust foglakoztat az intézmény, van gyermekvédelmi ügyintéző. A megyei gyermekvédelmi szakértői bizottság orvos tagja minden nap az intézményben tartózkodik, a rossz pszichés állapotú, beteg gyermek, állapotos lány szakorvosi beutalásáról gondoskodik. A szakmai vezető elmondása szerint a gyermekek nagyon igénylik a nevelőkkel való beszélgetéseket, de meg kell oldani szakorvoshoz kísérésüket, egyéb hivatalos ügyeik intézését is, amely a jelenlegi létszámmal nehezen megoldható.
A szakmai vezető a csoportnevelőt váltott (délelőttös, vagy délutános) műszakba tudja beosztani. Éjszaka gyermekfelügyelő van az otthonban. A délutáni tanulásba – csoportbeosztástól függetlenül – a nevelő, a fejlesztőpedagógus, a szakmai vezető is segíti az iskolásokat.
A gyermekek napi ötszöri étkezésének biztosítására az intézmény a Sodexo Kft-vel kötött szerződést. A csoportoknál nincs külön konyha, a gyermekek a közös ebédlőben étkeznek. Problémát jelent, hogy a 40 gyermek után járó térítési díjból – ahogyan a vizsgált időszakban is – jóval nagyobb létszámú gyermek egészséges táplálkozását is biztosítani kell/kellene. A jogszabályban meghatározott teljes körű ellátáshoz hozzátartozik a gyermekek tanszereinek, oktatási segédeszközeinek megvásárlása, ami a szűkös anyagi forrásból ugyancsak nehézkes.
Az intézmény házirendje a tartalmazza a gyermekek jogait és kötelességeit, az étkezés idejét, rendjét, a kimenők idejét, a hozzátartozókkal való kapcsolattartást. A házirend azonban nem ad tájékoztatást a panasz érvényesítésének módjáról.
A szakmai vezető tájékoztatása szerint az ideiglenes beutalást követő harminc napon belül ez idáig szinte soha nem kerül sor a gyermek sorsát rendező gyámhivatali döntés meghozatalára. Egy-egy gyermek átlagosan 4-5 hónapot tölt a befogadó otthonban. A szakmai vezető ennek okát abban látja, hogy a gyermekekről készült korábbi dokumentumok – orvosi vizsgálatok, gyermekjóléti alapellátási dokumentumok – nem állnak a rendelkezésre. A 2008 nyarától jelentősen emelkedő ideiglenes hatályú beutalásokra tekintettel a szakértői bizottság vizsgálata is elhúzódik. Nehezíti a gyermekek elhelyezését az is, hogy egyre több az egy családból kiemelt gyermekek száma. Ez olykor 5-10 testvért érint, akik együttes elhelyezése nehezen megoldható. A Borsod Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat 1497 férőhelye közül 1399 férőhely nevelőszülőnél van. A nevelőszülők többes testvérsor, speciális ellátást igénylő gyermek gondozását nem tudják vállalni. A negyvenfős befogadó otthonon kívül, két hat férőhelyes, egy nyolc gyermek gondozására hivatott, végül két tizenkét fős gyermekek átmeneti gondozását, különleges, speciális ellátását biztosító gyermek és lakásotthon van. Utógondozói ellátás 10 külső férőhelyen igényelhető.
A szakmai vezető szerint az eljárás elhúzódását az is okozza, hogy a gyermek átmeneti nevelésbe vétele előtt kerül elő olyan rokon, aki a gyermek nevelését vállalná. A jelentkező gyermeknevelésre való alkalmasságának vizsgálata időigényes. Ugyancsak a befogadó otthonban töltött időt növeli, hogy a gyámhivatalok döntéshozatal előtt – bár az elhelyezési tárgyaláson a szülő és a gyámügyi ügyintéző is részt vesz – a szülőt még egyszer idézik. Az idézésre a szülő lakóhelyétől távolabb lévő gyámhivatal esetén sokszor azért nem megy el, mert útiköltségre nincs pénze. A szakmai vezető aggályosnak tartja azt is, hogy a beutaló hatóságoktól sem a szülők sem a gyermekek nem kapnak megfelelő információt az ideiglenes hatályú beutalást követő lehetséges intézkedésekről. A szülők gyakran abban a hiszemben vannak – és gyermekeiknek is azt kommunikálják –, hogy 30 nap elteltével a gyermek hazamehet, ennek elmaradása esetén a szülők és a gyermekek egyaránt az intézményt okolják.
A szakmai vezető tapasztalatai szerint a gyermekek szakellátásba kerülésének egyik oka az alapellátás hiányosságaira is visszavezethető. (Lásd OBH 4226/2006 és OBH 5158/2007.) Előfordul, hogy a gyermek évek óta a fejlődését súlyosan veszélyeztető környezetben élt, azonban a gyermekjóléti alapellátás rendszere kísérletet sem tett a család segítésére, így a 15-17 éves korban beutalt gyermekek problémáit a szakellátás már nem tudja megfelelően kezelni. A szülők sokszor maguk kérik serdülőkorú gyermekük elhelyezését, az intézménytől várva a nevelési hiányosságok – lehetőleg mielőbbi – pótlását. A gyermek a szakértői vizsgálatokon, az elhelyezési tárgyaláson tudomást szereznek jövendő gondozási helyükről, a befogadó otthonban töltött hónapok alatt azonban ottani gondozóikhoz is kötődnek, az állandó várakozás, „készenléti állapot” feszültté teszi őket, pszichés állapotukat ronthatja.
A kisebb gyermekeknél gyakori beutalási ok a szülők lakásproblémája, munkanélkülisége, egyik, vagy mindkét szülő büntetés-végrehajtásának megkezdése. Az idősebbek iskolakerülés, magatartási problémák, bűncselekmény elkövetése, illetve prostitúció miatt kerülnek a szakellátó rendszerbe. A bekerülés idején a gyermekek egy része nagyon rossz higiénés állapotban van, gyakran tetvesek, ruháik olyannyira szennyezettek, fertőzöttek, hogy azokat ki kell dobni. Erősen alultáplált gyermeket mostanában nem vettek fel, de a gyermekek egy része még nem evett levest, vagy főzeléket, és evőeszközt soha nem használt.
A helyszíni vizsgálat idején a befogadó otthon 40 férőhelyére [Egy 11 fős koedukált óvodás csoport, egy-egy 11 fős (6-14 éves) leány, illetve fiú, egy 7 fős (14-18 éves) fiúcsoport] 94 gyermek volt beutalva. Ebből 83 kiskorú ideiglenes hatályú elhelyezett volt a gyámhivatalok további 11 átmeneti nevelésbe vett gyermek gondozási helyéül jelölték meg a befogadó otthont. Az átmeneti nevelésbe vett gyermekek közül hatnak korábbi gondozási helye nevelőszülőnél volt. Egyikük ez év februárja óta tartózkodik az intézményben, szakértői vélemény nem készült róla, és elhelyezési értekezletet sem hívtak össze. Három kamaszkorú gyermek gondozási helyének megváltoztatását magatartásukkal indokolták (nem bírt velük a nevelőszülő, bűncselekményt követtek el). Egy testvérpár megszökött a nevelőszüleitől, felmerült a gyanúja annak, hogy a nevelőszülő bántalmazta a gyermekeket, erre tekintettel a gyámhivatal gondozási helyüket azonnali hatállyal megváltoztatta.
Egyik 17 éves átmeneti nevelt gyermek augusztusban szabadult a büntetés-végrehajtási intézetből, az ő nevelését a nevelőszülő nem vállalata, a szakvélemény október végén elkészült, a gyermek a helyszíni vizsgálat idején a befogadó otthonban volt.
Két átmeneti nevelésbe vett fiatalkorú fiú előzetes letartóztatásban, egy büntetés-végrehajtási intézményben van. Az átmeneti nevelt kamaszkorú lány – akinek gondozási helye a befogadó otthon – folyamatos szökésben van.
Az ideiglenes hatályú beutaltak közül engedély nélkül távozott az intézményből (megszökött) 21 fő. A helyszíni vizsgálat idején az intézményben 67 gyermek elhelyezéséről kellett gondoskodni. 
30 napnál régebben kelt a beutaló határozata 37 gyermeknek. Két fő ideiglenes hatályú elhelyezése 2006-ban történt. Ők az elmúlt két évben néhány napot tartózkodtak az intézményben, majd megszöktek. A 2008 januárjában beutalt gyermek kórházi kezelése után megszökött. A vizsgálat idején a befogadó otthonban tartózkodó gyermekek közül egy fő júniusban beutalt gyermekről a szakértői vélemény novemberben készült el, elhelyezési értekezlet még nem volt. Az augusztus elején beutalt hatos testvérsor szakértői vizsgálatát elvégezték, az elhelyezési értekezletet megtartották, férőhely hiányában elhelyezésüket nem lehetett biztosítani. Augusztusban még egy gyermeket utaltak a befogadó otthonba, de néhány nap múlva engedély nélkül távozott. Ugyancsak egy augusztusban beutalt testvérpárról a szakértői vélemény elkészült, az elhelyezési értekezletre – engedély nélkül távozásuk miatt – nem került sor.
Szeptember hónapban tíz kiskorút utaltak a hatóságok a befogadó otthonba. Három testvért a szülők másnap az iskolából magukkal vittek, két testvérük is engedély nélkül távozott az otthonból. Szakvélemény hét gyermekről készült, elhelyezési értekezletet három gyermek esetében tartottak, új gondozási helyre még egyikük sem került. 
Októberben 34 ideiglenes hatállyal beutalt gyermeket vett fel az intézmény. A hónap első felében beutalt testvérek egyike szökésben van, egy 3-as és egy 4-es testvérsorról a szakvélemény elkészült, elhelyezési értekezletet még nem tartottak. Néhány gyermekről a gyámhivatal szakvéleményt nem is kért. Október utolsó két napján két négyes, egy hatos és egy hetes testvérsor ideiglenes elhelyezéséről kellett gondoskodni, róluk a vizsgálat idején szakvélemény még nem készült. 
A novemberi beutalások száma 19 volt, közülük négyen engedély nélkül távoztak az intézményből. A novemberben beutalt gyermekek szakértői vizsgálatát a helyszíni vizsgálat idején még nem végezték el.
2008 szeptembere és novembere között további 24 gyermeket (köztük két négyes és négy hármas testvérsort) helyeztek ideiglenes hatállyal nevelőszülőhöz. A vizsgált időszakban a szakellátórendszerbe 87 gyermek került.  

II. Az ideiglenes hatályú elhelyezésről rendelkező végzések, a beutaló szervek és a beutalás okai szerint 
1./ Rendőrség
A vizsgált időszakban a rendőrség tizenöt gyermek ideiglenes hatályú elhelyezéséről rendelkezett. 
Négy kamasz folytatólagosan elkövetett csoportos rablás miatt került a befogadó otthonba. A beutalás követő második napon mindannyian megszöktek.
Három gyermek és két fiatalkorút lopás vétsége miatt utalt be a rendőrség. 
A 13, illetve 14 éves testvérpár besurranással elkövetett lopás miatt helyezett a rendőrség a befogadó otthonba. A beutalást követő napon engedély nélkül távoztak az intézményből.
Egy 15 éves lányt 2008. augusztus elején tiltott kéjelgés miatt vittek be a befogadó otthonba, néhány nap múlva megszökött, november végén visszavitte a rendőrség.
Egy másik, 17 éves lány ugyancsak tiltott kéjelgés miatt került a rendőrség látókörébe, ő a beutalást követő napon engedély nélkül távozott a befogadó otthonból.
Végül két 13 éves fiú ideiglenes hatályú elhelyezésének indoka koldulás volt.

2./ A gyámhatóságok, gyámhivatalok 
A gyermekjóléti alapellátásban való gondozás eredménytelensége miatt hét gyermek esetében kérték a gyermekjóléti szolgálatok az ideiglenes hatályú elhelyezést. 
Huzamosabb ideje fennálló védelembe vétel után (31 gyermek)
A 7-14 év közötti négyes testvérsort a gyámhatóság 2003-ban vette védelembe. A gyermekek a védelembe vétel után sem jártak iskolába, a szülőket kiskorú veszélyeztetése bűntett elkövetése miatt felfüggesztett börtönbüntetésre ítélték.
5 testvér (7-16 évesek) 1999. óta a gyámhatóság látókörében volt. A védelembe vétel oka család életvitele, gyermekek nevelésének elhanyagolása, a tankötelezettség megszegése volt. A szülőket kiskorú veszélyeztetése bűntette elkövetése miatt felfüggesztett börtönbüntetésre ítélték. Az idősebb gyermekek vagyonelleni bűncselekményt (lopás) követtek el.
A 10, 14 és 15 éves testvéreket a gyámhatóság még 2004-ben vette védelembe. A hatósági intézkedés oka a tankötelezettség megszegése, továbbá a legidősebb gyermek által elkövetett bűncselekmény volt. 2008-ban a gyermekek beutalására azért került sor, mert az anya előzetes letartóztatása miatt felügyelet nélkül maradtak.
A 11 és 12 éves fiútestvéreket 2002-ben ideiglenes hatállyal már szakellátásba vette a gyámhatóság. Újabb elhelyezésüket a szülők azért kérték, mert gyermekeik magatartási problémáit nem tudták kezelni, a fiúk nem jártak iskolába, vagyon elleni bűncselekmények (lopás) elkövetésében is részt vettek)
Több éves védelembe vétel után a 15 éves lány szakellátásba kerülést bűncselekmény elkövetése, tankötelezettség megszegése, továbbá az indokolta, hogy a szülő nem tudta gyermeke magatartási problémáit kezelni.
A 13 és 14 éves leánytestvéreket a gyámhatóság 2006-ban iskolai hiányzások, az anya életvitele, gyermekei nevelését elhanyagoló magatartása miatt vette védelembe. A lányok intézményi elhelyezésükhöz a családgondozó segítségét kérték. Az idősebbik lány a beutalást követő két héten belül távozott a gyermekotthonból.
A 16 éves fiút nagyszülője és nagynénje nevelte. 2006-ban magatartási problémák, rendszeres alkoholfogyasztás, dohányzás, csavargás miatt már védelembe vette a gyámhatóság, 2008-ban rövid ideig tartó ismételt védelembe vétel után került sor intézményi elhelyezésére.
A 4 és 13 év közötti négyes testvérsor veszélyeztetettsége évek óta fennállt, elhelyezésüket a szülői elhanyagoló magatartás,  a gyermekek iskolai, óvodai mulasztása, a család vándorló életmódja indokolta. 
A 13 és 15 éves testvérpárt 2003 decembere óta szabálysértési értékre elkövetett lopás vétsége, továbbá elhanyagoló szülői magatartás miatt vette védelembe a gyámhatóság.
Az ugyancsak 11 éves fiú intézményi elhelyezése egy éves védelembe vétel után azért vált szükségessé, mert a pszichiátriai ellátásra szoruló gyermek orvosi ellátásáról a szülő nem gondoskodott.
A 7 éves autista gyermek a szülők italozó életmódja, a gyermek nevelését elhanyagoló magatartása miatt a gyámhatóság 2004-ben védelembe vette. A gyermek családból való kiemelését a háziorvos kezdeményezte, mert tapasztalata szerint a „gyermek emberhez nem méltó” körülmények között élt. 
Két éves védelembe vétel után a 15 éves fiú gyermekotthoni elhelyezését az édesanya azért kérte, mert a gyermek vele és testvérével szembeni agresszióját nem tudta kezelni.
Négy (3-8 év közötti) testvért 2007 tavaszától a szülők életvitele, a gyermekek, gondozását nevelését elhanyagoló magatartása miatt alapellátásban gondozta a gyermekjóléti szolgálat. 2007 augusztusában jelzés érkezett arról, hogy a lakásban rendkívül nagy kosz, a gyermekek elhanyagoltak, a szülők ittasak. A környezettanulmány a jelzés valóságtartamát alátámasztotta, a gyermekjóléti szolgálat családgondozója azonban továbbra is elegendőnek tartotta a család alapellátásában való gondozást. 2008 februárjában a családgondozó rögzítette, hogy a lakásban hemzsegnek a bogarak, csótányok, a gyermekek tetvesek, ótvarosak, a lakásban emberi ürülék van szétkenve. A védőnői vélemény is alátámasztotta a fentieket. A családgondozó védelembe vételre tett javaslatot . A gyámhatóság 2008 áprilisában tárgyalást tartott, a szülők „mindent megígértek” annak érdekében, hogy gyermekeket ne emeljék ki a családból. A dokumentumok tanúsága szerint változás nem történt, a „csótányok hemzsegtek a lakásban”. A gyámhatóság a legidősebb, már tanköteles gyermek ideiglenes hatályú elhelyezéséről döntött, a felülvizsgálat során azonban gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezést megszüntette. A gyámhatóság a gyermekeket 2008 júliusában védelembe vette. A családgondozó ezt követően nem tudta felvenni a szülőkkel a kapcsolatot, a tanköteles gyermek nem kezdte meg a tanévet, a kisebbek nem jártak óvodába. A gyámhatóság 2008 szeptemberében a gyermekeket ideiglenes hatállyal nevelőszülőhöz helyezte.
A család szociális és anyagi helyzete miatt (24 gyermek)
A hetes (3-12 éves) testvérsor intézményi elhelyezését az anya – a határozat szűkszavú indoklása szerint – anyagi helyzetére való tekintettel kérte. (Adósságai miatt a szülő már enni sem tudott adni gyermekeinek.)
Négy (2-6 éves) testvér elhelyezését az apa azért kérte, mert nem tudott gondoskodni a gyermekeiről.
Egy ötös testvérsor beutalását ugyancsak a család anyagi helyzete indokolta. Az apa megkezdte börtönbüntetése letöltését, az anya a hitelezők miatt kilátástalan anyagi helyzetbe került, férőhely hiányában a családok átmeneti otthonában sem nyert gyermekeivel együttes elhelyezést.
4 félárva (7-16 éves) gyermek elhelyezését az apa italozó életmódja, kezeletlen betegsége, a család lakás és anyagi körülményei indokolták.
A 3 éves kislány és két bátyja intézményi elhelyezését az édesanya kilátástalan anyagi helyzete miatt kérte. Az anya egyedül nevelte a gyermekeket, a család jövedelme a gyermekek után járó juttatások voltak. Az anyát a magánszemélyektől kért és kapott kölcsön kamatai kilátástalan anyagi helyzetbe sodorták. Az anya a gyermekjóléti szolgálathoz fordult, segítségükkel sikerült gyermekeivel együtt egy szeretetházba költöznie. Két hét után azonban anya és gyermekei hazaköltöztek. Az édesanya egyetlen megoldásnak azt tartotta, ha a fővárosban munkát vállal, anyagi helyzete rendezéséig a gyermekeiről a szakellátás gondoskodik.
Egy újszülött gyermek elhelyezéséről anyja hajléktalansága miatt kellett gondoskodni.
Figyelemmel a Gyvt. 7. § (1) bekezdésében foglaltakra a megyei/fővárosi területi gyermekvédelmi szakszolgálatotoktól tájékoztatást kértem a gyermekek szakellátórendszerbe kerülése indokairól. A kapott tájékoztatás szerint a szakszolgálatok nyilvántartása nem egységes, egyes adatbázisok a kért információt nem tartalmazzák. A rendelkezésemre bocsátott adatok, továbbá a megkérdezettek tapasztalatai alapján azonban megállapítható, hogy a beutaló hatóságok – a törvényi tilalomra is tekintettel – a gyermek családból való kiemelését ritkán indokolják a szülők anyagi és szociális helyzetével. Az ország hátrányosabb helyzetű megyéiben (Békés, Hajú-Bihar, Heves, Szabolcs-Szatmár-Bereg) az a tapasztalat, hogy a kiváltó okok hátterében a család évek óta fennálló rossz szociális és anyagi körülményei húzódnak meg. A tartós munkanélküliségből eredő létbizonytalanság életviteli problémákat (alkoholizmus, játékszenvedély, egyéb deviáns viselkedés) vált ki. A kilátástalan helyzet sok esetben a szülők gondozási-nevelési feladatainak elhanyagolását, családon belüli konfliktusokat, családon belüli erőszakot eredményez. Ebből következően a hatósági eljárás megindításakor a gyermek családból való kiemelésére okok adó kiváltó okok már halmozottan jelentkeznek. A szakemberek szerint a hideg idő beálltával a gyermekek szakellátórendszerbe való utalása sokszor azért történik meg, mert tudható, hogy a szülők nem tudják otthonukat fűteni, bár a hatóság a gyermek családból való kiemelését nem a szülők anyagi helyzetével indokolja, de az előzményi dokumentumokból az mindenképpen vélelmezhető. Az önkormányzatok egyes esetekben anyagi erőforrások hiányában nem tudnak segíteni, előfordul azonban az, hogy az életvezetési problémákkal küzdő család nem kapja meg a megfelelő segítséget.
A Pest Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat és Intézményei igazgatójának tájékoztatása szerint a beutalások mintegy 65 %-a anyagi okból fennálló veszélyeztetettségre, vagy az ahhoz kapcsolódó életkörülményekre vezethető vissza. Fejér megyében a 2008-ban beutalt 135 gyermek közül 41 kiskorú a szülők életkörülménye, életvitele miatt került gyermekvédelmi gondoskodásba. Győr-Moson-Sopron megye adatszolgáltatása szerint 2008-ban 92 gyermek került a szakellátórendszerbe, közülük 27-en a szülők szociális helyzete miatt. A fővárosi szakszolgálat esetszámonként tartja nyilván az adatokat, ennek alapján egy-egy gyermeknél több ok is szerepelhet.  Budapesten az elmúlt évben 23 esetben a szülők hajléktalansága, 159 alkalommal a szülők lakásproblémája szerepelt beutalás indokként. Az adatbázis szerint 20 alkalommal fordult elő, hogy a szülőknek nem volt jövedelme.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei szakszolgálat az elmúlt évben 374 gyermeket vett fel. A szülők anyagi helyzetének ellehetetlenülése (a magánszemélyektől kapott kölcsönt és kamatait nem tudták visszafizetni) 12 gyermeket (3 család) érintett. 211 gyermek esetében a beutalás indoka a lakáshelyzet, szenvedélybetegség, életvezetési problémák, szülői elhanyagolás volt.
A Somogy, Nógrád és Komárom- Esztergom megyei tapasztalatok szerint – bár az a határozatokban nem jelenik meg – a szociális helyzet a vezető okok között szerepel. A hatóságok a beutalásokat elsősorban a szülők életmódjával, életvezetési problémáival, nevelési, gondozási kötelezettség elmulasztásával indokolják. A Somogy Megyei Gyermekvédelmi Központ 2008. január 1-je és december 31-e között 253 gyermeket vett, 29-en a szülők lakhatási problémái 84-en a szülők életvitele miatt kerültek a szakellátó rendszerbe. Nógrád megyében a gyermekek 80 %-át, Komárom- Esztergom megyében 27 %-át anyagi okokra visszavezethető veszélyeztetettség miatt emelik ki a családból. A Nógrád megyei szakszolgálat igazgatója – a jelen vizsgálatban elemzett dokumentumok tanúságait igazolva – beszámolt olyan esetekről is, amikor az anya azért vitte gyermekekét a befogadó otthonba, mert a fejlődéshez szükséges minimális feltételeket sem tudta biztosítani. A beutaló hatóság az elhelyezést a szülő elhanyagoló magatartásával indokolta, anyagi veszélyeztetettséget nem említett.
A Tolna Megyei Szakszolgálat 2008-ban 116 gyermeket vett fel, 18 kiskorút a szülők lakáshelyzete miatt, további 23 gyermeket szülője nem tudott ellátni.
Vas megyében az anyagi és szociális okokra visszavezethető beutalásokról külön nyilvántartást nem vezetnek, de az igazgató tapasztalatai szerint egyre több gyermek (a felvett gyermekek mintegy 10%-a) beutalását indokolja a szülők szociális krízishelyzete, kilakoltatása.
A Veszprém megyei szakszolgálat évente 2-3 anyagi okok miatti bekerülésről számolt be. Az ottani tapasztalatok szerint, ha az átmeneti nevelésbe vételi eljárás során a szakértői bizottság más, a gyermek érdekét szolgáló intézkedést javasol, az alapellátás és a hatóságok igyekeznek megoldást találni a család anyagi helyzetének javítására. Az ideiglenes hatályú elhelyezéseket azonban általában akkor is átmeneti nevelésbe vétel követi, ha szakértői bizottság megítélése szerint a gyermek családból való kiemelése anyagi okokra visszavezethető, segítséggel a veszélyeztetettség megszüntethető lenne. 
Zalaegerszegen és Nagykanizsán működik családok átmeneti otthona, így Zala megyében a lakhatási gondok miatti beutalás nem jellemző. 
Szülői bántalmazás miatt 1 kamaszkorú leány maga kérte a beutalást. 
A szülő elhalálozása miatt három gyermek elhelyezéséről kellett gondoskodni. További három kamaszkorú gyermek gyámja a szülő halála után hozzátartozó (nagyszülő, nagykorú testvér) volt. Az intézményi elhelyezést a gyámok azért kérték, mert a gyermekek magatartási problémáit (iskolakerülés, csavargás) nem tudták kezelni. Két gyermek még a beutalás napján megszökött a befogadó otthonból. 
A szülők vándorló életmódja miatt 9 gyermek került a szakellátó rendszerbe. A szülők lakással nem rendelkeztek, a tartózkodási hely gyakori megváltoztatása miatt az alapellátásban való gondozás sem volt folyamatos, a gyermekek a védőoltásokat nem kapták meg, tankötelezettségüket nem teljesítették.  
A szülők büntetés-végrehajtásának megkezdése miatti öt gyermek intézményi elhelyezése vált szükségessé. 
Tizenkét gyermek esetében a gyermekek alapellátásban való gondozásáról nincs adat.
A négy (3-10 év közötti) gyermek családból való kiemelésére a szülők gondozási-nevelési feladatának súlyos elhanyagolása miatt került sor.
Három (2-5 év közötti) gyermek elhelyezését 17 éves nővérük kérte. Az anya többször magára hagyta a gyermekeit, akiket nővérük látott el. Legutóbbi távozásakor 17 éves lányával közölte, hogy nem tud gondoskodni róluk, kérte, a testvéreit vigye „intézetbe”.
Egy 16 éves lány magántanulói státusza – tekintettel arra, hogy tankötelezettségét a 2007/2008-as tanévben sem teljesítette – megszűnt. Szülei egyáltalán nem foglakoztak vele, a gyámhatóság ideiglenes hatályú elhelyezéséről döntött. A lányról a szakvélemény elkészült, a helyezési értekezlet összehívása előtt megszökött. 
A 18. életévében járó anya és két gyermeke ideiglenes hatályú beutalását az indokolta, hogy a nagykorú apa nem gondoskodott a családról, az anya nem fogadta el a családok átmeneti otthonába való elhelyezést. Az anya a befogadó otthonból megszökött. Egy kamaszkorú leány anyja italozó életmódja miatt kérte intézményi elhelyezését. Végül néhány hónapos védelembe vétel után – a szülő kérésére – iskolakerülés, csavargás, éjszakai kimaradás miatt a gyámhatóság a 11 éves fiúgyermeket kiemelte a családból.

A vizsgálat megállapításai
I. Hatáskör tekintetében:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 16. § (2) bekezdése alapján az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat. A hivatkozott törvény 29. § (1) kezdésének a) pontja értelmében a közigazgatási feladatot ellátó szerv hatóságnak minősül.
Tekintettel arra, hogy gyermekjóléti alap-és szakellátás intézményei közigazgatási feladatotokat látnak el, az ideiglenes hatályú beutalásra jogosult szervek pedig hatóságok, eljárásuk vizsgálata ombudsmani hatáskörbe tartozik.

II. Az ügy alapjogi összefüggései tekintetében:
Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése rögzíti a gyermeknek a család, az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát. A gyermek nevelése, fejlődésének biztosítása az Alaptörvény és a Gyermekjogi Egyezmény szerint elsődlegesen a szülők felelőssége és kötelezettsége, a gyermeki jogok biztosítása és előmozdítása érdekében az államnak a szülőknek megfelelő segítséget kell nyújtania. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a gyermek védelme és a róla való gondoskodás nemcsak a család alkotmányos kötelessége, hanem az államé, a társadalomé is, ez a szülői felügyelettel összefüggésben úgy értelmezendő: ha a gyermeknek nincs vagy a szülői kötelességeket nem teljesítő szülője van, akkor helyettük az államnak kell helytállania. Ez ad a jogalkotó államnak lehetőséget a törvényes beavatkozásra, és kötelezi az államot közvetlen helytállásra (tartás) a védelem és gondoskodás feladatára (büntető rendelkezések, állami gondozásba vétel). Amíg tehát az Alkotmányban megfogalmazott állampolgári alapjogok esetében az állam részéről általában a passzivitás az elvárható magatartás, addig a gyermek jogai védelmében a családot, közelebbről a szülőt terhelő alkotmányos alapkötelezettségek esetén az államot aktív magatartásra kötelezi az Alkotmány 67. § (1) bekezdése, kifejezett kötelezettségeket állapítva meg számára. [995/B/1990., 79/1995. (XII:21.) AB. határozat]
Az állam kötelezettsége a gyermekjóléti intézmények, létesítmények és szolgálatok létrehozásáról való gondoskodás. A Gyermekjogi Egyezményben részes államok kötelezettséget vállaltak arra, hogy gondoskodnak arról, hogy a gyermekkel foglalkozó és védelmét biztosító intézmények, hivatalok és létesítmények működése megfeleljen az illetékes hatóságok által megállapított szabályoknak, különösen a biztonság és az egészség területén, valamint ezek személyzeti létszámával és szakértelmével, továbbá a megfelelő ellenőrzés meglétével kapcsolatban. Az egyezmény 20. cikke szerint minden családi környezetétől ideiglenes, vagy véglegesen megfosztott, illetőleg saját érdekében családjában nem hagyható gyermek jogosult az állam különleges védelmére és segítségére. A részes államoknak a hazai jogszabályainak megfelelően intézkedniük kell a helyettesítő védelemről.
Minderre figyelemmel az ideiglenes hatályú elhelyezéséről rendelkező dokumentumok tanulmányozása során alapjogi aspektusú választ kerestem arra, hogy a gyermekvédelmi szakellátásba vételt megelőző hatósági intézkedés (védelembe vétel) több éven álló fenntartása, a gyermekek családból való kiemelése saját érdekükben, a jogszabályi előírásoknak megfelelően történt-e. 
A gyermekvédelmi törvény az alapvető jogok között deklarálja a gyermek saját családi környezetében történő nevelkedéshez való jogát. A gyermek szüleitől vagy más hozzátartozóitól csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el. A Gyvt. kifejezetten tiltja a gyermek kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatti családból való kiemelését. Megállapítottam, hogy Borsod-Abaúj-Zemplén megyében 2008 szeptembere és novembere között a gyermekek közel egyharmada a család anyagi és szociális helyzete miatt került a gyermekvédelmi szakellátásba. A területi gyermekvédelmi szakszolgálatoktól kapott adatok és információk alapján ez a jelenség nem csak a vizsgált megyére jellemző.  
Egy öt gyermeket nevelő anya esetében az anyagi okok mellett az átmeneti gondozás biztosításának hiányossága és a gyermekek családból való kiemelése közötti összefüggés volt kimutatható. (Lásd az OBH 5158/2007.)
Álláspontom szerint megengedhetetlen, hogy a szülők kilátástalan anyagi helyzete és/vagy az átmeneti gondozást biztosító intézmény hiányában kerüljenek gyermekek a szakellátó rendszerbe.
Megállapítottam, hogy a gyermekek családból való kiemelése anyagi okokra visszavezethetően visszásságot okoz az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében deklarált, a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez és gondoskodáshoz fűződő jogával összefüggésben. 
A veszélyeztetettség megszüntetése érdekében – egyebek mellett – a gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermekkel és családjával végzett szociális munkával a gyermek problémáinak rendezése, a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozása, a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése, végül – ha az a gyermek érdekében áll – javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére. A Gyer. vonatkozó rendelkezése szerint a gyermekjóléti szolgálat akkor kezdeményez a jegyző, vagy a gyámhivatal hatáskörébe tartozó gyermekvédelmi intézkedést, ha az alapellátás nem vezet eredményre, vagy attól eredmény nem várható. A gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó hatósági intézkedés akkor indokolt, ha a veszélyeztetettség megszüntetése a szülő együttműködésével nem biztosítható, a gyermeknek nincs a szülői felügyeleti jog gyakorlására képes és jogosult szülője, és a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítása gyám kirendelésével sem biztosítható, végül a gyermek saját családjában történő gondozása, a szülő egészségi állapota, indokolt távolléte, vagy más családi ok miatt nem biztosított. A szülő akkor nem tekinthető együttműködőnek, ha megfelelő segítség és figyelmeztetés ellenére sem teszi meg a gyermek érdekében szükséges intézkedéseket, nem járul hozzá vagy egyébként akadályozza a gyermek körülményeinek megfelelő gyermekjóléti, illetve más szociális, egészségügyi vagy közoktatási ellátás igénybevételét. A gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedések kiválasztásánál figyelembe kell venni a veszélyeztetettség jellegét, a gyermek személyiségét, a gyermek családi körülményeit, az intézkedés várható hatásait, a gyermeknek saját családi környezetében történő nevelkedéséhez fűződő jogát. Az NM. rendelet szerint a családgondozó feladata, hogy szülővel és a gyermekkel fenntartott segítő kapcsolata során elősegítse a  veszélyeztetettség megszüntetése érdekében készített gondozási-nevelési terv céljainak elfogadását. A védelembe vétel célja, hogy a szülő váljon alkalmassá, illetve legyen hajlandó a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítására és a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének biztosítására. Ha a gondozási-nevelési terv megvalósítása a szülő, illetve a gyermek megfelelő együttműködése miatt nem lehetséges, a családgondozó ezt írásban köteles jelezi a jegyzőnek és felhívja a szülő, illetve a gyermek figyelmét arra, hogy a védelembe vétel sikertelensége esetén a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására kerülhet sor. Amennyiben a védelembe vétel nem érte el célját a családgondozó – lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően – javaslatot tesz a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására.
Megállapítottam, hogy a vizsgált időszakban a gyermekek több mint egyharmada huzamosabb – olykor négy évnél hosszabb – ideje fennálló védelembe vétel után került a szakellátó rendszerbe. A beutaló határozatok szerint a védelembe vétel oka több ízben a tankötelezettség megszegése, szülő gondozási-nevelési kötelezettségének súlyos elhanyagolása volt, az a védelembe vételt követően sem változott, vagyis a védelembe vétel az előzőekben ismertetett célját nem érte el. Több példa volt arra, hogy a bíróság kiskorú veszélyeztetésének bűntette miatt elítélte a szülőket. Megállapítható, hogy a gyermekek többsége a szakellátásba kerülésekor 10 évnél idősebb volt. Jelentős azoknak a száma is, akik 14. életévük betöltésekor csupán néhány osztályt végeztek, családból való kiemelésükkor már kisebb-nagyobb bűncselekményeket is elkövettek. Figyelemmel arra, hogy a kisgyermekkori szocializáció, a tanulási folyamatban való lemaradás nem, vagy csak nehezen/részben pótolhatók, az időben történő szakmai segítség hiánya, a gyermek védelmében tett intézkedések elodázása, elmulasztása a gyermek fejlődésében helyrehozhatatlan károkat okozhatnak.
Minderre tekintettel a védelembe vétel éveken át tartó, valós segítséget nem nyújtó – ezzel formális – fenntartása ugyancsak visszásságot okoz a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez fűződő jogával összefüggésben.
A helyszíni bejárás tapasztalatai szerint az intézmény – a túlzsúfoltság ellenére – az ott tartózkodó gyermekek elhelyezéséről, teljes körű ellátásáról, lehetőségeihez képest gondoskodik. A tanköteles gyermekeket beiskolázzák, az óvodáskorúakkal szakképzett óvónő foglakozik. A házirend megfelelően szabályozza a gyermekek jogait és kötelezettségeit, a hozzátartozókkal való kapcsolattartást, tartalmazza a napirendből eredő feladatokat. Az NM. rendelet 112. § (1) bekezdésének  d) pontja szerint házirendben kell megállapítani  a Gyvt. 36. § (1) bekezdésében meghatározott panaszjog érvényesítésének módjára vonatkozó előírásokat.  Ilyen rendelkezést a házirend nem tartalmaz. 
Megállapítottam, hogy a házirend előzőekben ismertetett hiányossága visszásságot okoz az Alkotmány 64. §-ában rögzített panaszhoz való joggal összefüggésben.
Megállapítottam azt is, hogy a szakmai létszám az NM. rendeletben foglalt irányadó létszámnak megfelel, de a változó – a helyszíni vizsgálat idején az engedélyezett 40 főt jóval meghaladó – létszámra, továbbá a bekerült gyermekek fizikai és mentális állapotára tekintettel a feladatot a szakemberek nem tudják maradéktalanul ellátni. A vizsgált időszakban – figyelemmel arra, hogy az intézmény az engedélyezett gyermeklétszám után kapja a normatív támogatást – az ellátandó gyermekek teljes körű ellátása csak nehézségekkel volt biztosítható. 
Ezen hiányosságok tekintetében a gyermekvédelmi gondoskodásba vett gyermekek védelemhez és gondoskodáshoz való joga sérelmének közvetlen veszélyét állapítottam meg. 
A Gyvt. 73. § (1) bekezdése szerint a gyámhivatalnak az ideiglenes hatályú elhelyezést követően – annak elrendelésétől számított – harminc napon belül meg kell szüntetnie az ideiglenes hatályú elhelyezést, ha annak okai nem állnak fenn. Átmeneti, vagy tartós nevelésbe vétel indokoltsága esetén a határozat meghozatalára ugyancsak 30 nap áll rendelkezésre. Az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartása, vagy megváltoztatása mellett a gyermekelhelyezés megváltoztatása, illetve a szülői felügyelet megszüntetése iránti perindításra 60 nap az irányadó határidő. A Gyvt. 82. § (1) bekezdése alapján a gyámhivatal a nevelésbe vétel iránti eljárással érintett gyermek gondozási helyét a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleményének segítségével határozza meg. A szakértői bizottság – a gyámhivatal megkeresésére – a gyermekre vonatkozó szakvélemény alapján tesz javaslatot az elhelyezés formájára. A szakvélemény elkészítéséhez el kell végezni a gyermek egészségügyi, pedagógiai és pszichológiai vizsgálatát magában foglaló személyiségvizsgálatát. Az elhelyezési javaslat kialakítása érdekében a szakszolgálatnak elhelyezési értekezletet kell összehívnia. Az NM. rendelet 137 §. (12) bekezdése szerint az elhelyezési javaslatot  a megkereséstől számított 30 napon belül kell a gyámhivatal részére megküldeni.
A Ket. az eljárási alapelvek között rögzíti az ügyfél tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jogát. A hivatkozott törvény 33. § (1) bekezdése rögzíti az érdemi határozat meghozatalára rendelkezésre álló – 30 napos – határidőt. Ugyanezen törvény 32. § (1) bekezdése lehetővé teszi az eljárás felfüggesztését. A szakvélemény elkészítésének szükségessége esetén a gyámügyi eljárás felfüggesztésére a Gyer. 8/B. §-a ad felhatalmazást.  A szakértői véleményeket készítő szerv, személy a megkereséstől számított 30 napon belül köteles elkészíteni a szakértői véleményt. 
Az Alkotmánybíróság 72/1995. (XII. 15.) számú határozatában elvi éllel mutatott a közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentőségére. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.
Megállapítottam, hogy a rendelkezésre álló határidőben a szakértői bizottság a szakvéleményeket nem készítette el, elhelyezési értekezletre, a gyermekek gondozási helyére tett javaslatra mindössze tíz gyermek esetében került sor. A vizsgált időszakban az ideiglenes hatályú beutalás megszüntetéséről, illetve a gyermekek nevelésbe vételéről nem született határozat, nincs adat a gyámhivatali eljárások meghosszabbításáról sem. Megállapítottam azt is, hogy férőhely hiányában a testvérsorok együttes elhelyezésére hosszabb időt kell várni.  Az előzőekben ismertetett okokra visszavezethetően a befogadó otthonban a gyermekek több hónapot töltenek, ebből következően az új beutaltak elhelyezése, ellátása nehézségekbe ütközik.
Mindebből következően megállapítottam, hogy a késedelmes eljárások, döntések miatt sérül az ellátott gyermekek gondoskodáshoz és védelemhez fűződő joga, továbbá ez a tény visszásságot okoz az Alkotmány 2. § (1) bekezdésben deklarál jogállamiságból eredő tisztességes eljárással összefüggésben is. 

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alapvető joggal összefüggő visszásságok, azok közvetlen veszélyének orvoslása, jövőbeni megelőzése érdekében az Obtv. 20. § (1) bekezdése alapján felkérem
1./ az intézményt fenntartó Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Önkormányzat Közgyűlését, fontolja meg a befogadó otthon szakmai létszámának, továbbá normatív támogatásának – az ellátott gyermekek változó létszámához történő – igazítása lehetőségét. 
2./ intézkedjen a többes testvérsorok elhelyezését biztosító férőhelyek bővítésérő/létrehozásáról. 
3./ Az Észak-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kirendeltségének vezetőjét, hogy a hívja fel a városi gyámhivatalok figyelmét – annak garanciális jelentőségére, továbbá a gyermeki jogok érvényesítésére tekintettel – a Ket 33. § (1) bekezdésben foglalt ügyintézési határidők betartására, továbbá a Ket. 32 (1) bekezdésében és a Gyer. 8/B §-ában foglalt eljárás felfüggesztésének lehetőségére. Felkérem továbbá, hogy a gyámhatóságok hatósági, továbbá a gyermekjóléti szakmai munkájának ellenőrzése során kísérje fokozott figyelemmel a huzamosabb ideje fennálló védelembe vételi eljárások jogszerűségét, szakmai megalapozottságát.
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján a Miskolci Gyermekvédelmi Körzet és Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat igazgatójánál kezdeményezem, hogy a jövőben fordítson fokozott figyelmet a gyermekekre vonatkozó szakvélemény és elhelyezési javaslat határidőben való elkészítésre, az eljárásra illetékes gyámhivatalhoz való továbbítására. Felkérem, hogy intézkedjen a befogadó otthon házirendjének a panaszhoz való jog érvényesítésére vonatkozó kiegészítéséről.
Az Országgyűlés 47/2007. (V.31.) határozatával elfogadta a „Legyen jobb a gyermekeknek!” – 2007-2032. év közötti időszakra vonatkozó – nemzeti stratégiai tervet. A hivatkozott számú határozat tartalmazza a gyermekszegénység kialakulásának megelőzése érdekében a jelenleginél hatékonyabb, továbbá, a gyermekszegénység csökkentése érdekében átfogó, minden ágazatra kiterjedő intézkedések szükségességét. Erre figyelemmel Jelentésem a szociális és- anyagi okokra visszavezethető, alapvető jogok sérelmét keletkeztető visszásság orvoslására vonatkozó ajánlást külön nem tartalmaz. 
Figyelemmel azonban arra, hogy az alapjogok érvényesülése szempontjából valamennyi, a gyermekek jogainak érvényesülésével összefüggő kérdést kiemelt figyelemmel kívánok kísérni, továbbá a Gyvt. 11. § (2) bekezdésben foglalt kötelezettségemnek eleget téve elengedhetetlennek tartom felhívni az Országgyűlés figyelmét a gyermekszegénység leküzdése érdekében tett intézkedések haladéktalan megkezdésének jelentőségére.

Budapest, 2009. február 4.

Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
16. § (2) Az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
3. cikk 1. A szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban.
2. Az Egyezményben részes államok kötelezik magukat arra, hogy a gyermek számára, figyelembe véve szülei, gyámjai és az érte törvényesen felelős más személyek jogait és kötelességeit, biztosítják a jólétéhez szükséges védelmet és gondozást, e célból meghozzák a szükséges törvényhozási és közigazgatási intézkedéseket.
3. Az Egyezményben részes államok gondoskodnak arról, hogy a gyermekkel foglalkozó és védelmét biztosító intézmények, hivatalok és létesítmények működése megfeleljen az illetékes hatóságok által megállapított szabályoknak, különösen a biztonság és az egészség területén, valamint ezek személyzeti létszámával és szakértelmével, továbbá a megfelelő ellenőrzés meglétével kapcsolatban.
18. cikk 1. Az Egyezményben részes államok minden erejükkel azon lesznek, hogy biztosítsák annak az elvnek az elismertetését, amely szerint a szülőknek közös a felelősségük a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért. A felelősség a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért elsősorban a szülőkre, illetőleg, adott esetben a gyermek törvényes képviselőire hárul. Ezeket cselekedeteikben mindenekelőtt a gyermek mindenek felett álló érdekének kell vezetnie.
2. Az Egyezményben említett jogok biztosítása és előmozdítása érdekében a részes államok megfelelő segítséget nyújtanak a szülőknek és a gyermek törvényes képviselőinek a gyermek nevelésével kapcsolatban reájuk háruló felelősség gyakorlásához, és gondoskodnak gyermekjóléti intézmények, létesítmények és szolgálatok létrehozásáról.
20. cikk 1. Minden olyan gyermeknek, aki ideiglenesen vagy véglegesen meg van fosztva családi környezetétől, vagy aki saját érdekében nem hagyható meg e környezetben, jogosult az állam különleges védelmére és segítségére.
2. Az Egyezményben részes államok hazai jogszabályainak megfelelően intézkednek helyettesítő védelem iránt az ilyen gyermek számára.
3. Ez a helyettesítő védelem történhet családnál való elhelyezés, az iszlám jog kafalah-ja szerinti gondnokság, örökbefogadás, illetőleg szükség esetén megfelelő gyermekintézményekben való elhelyezés formájában. A megoldás kiválasztásánál kellően figyelembe kell venni a gyermek nevelésében megkívánt folyamatosság szükségességét, valamint nemzetiségi, vallási, kulturális és nyelvi származását.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
5. § n) veszélyeztetettség: olyan - magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult - állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza.
6. § (1) A gyermeknek joga van a testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, egészséges felnevelkedését és jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez.
7. § (1) A gyermek szüleitől vagy más hozzátartozóitól csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el. A gyermeket kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatt nem szabad családjától elválasztani.
39. § (1) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan, a gyermek érdekeit védő speciális személyes szociális szolgáltatás, amely a szociális munka módszereinek és eszközeinek felhasználásával szolgálja a gyermek testi és lelki egészségének, családban történő nevelkedésének elősegítését, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzését, a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, illetve a családjából kiemelt gyermek visszahelyezését.
(3) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése érdekében a) a veszélyeztetettséget észlelő és jelző rendszer működtetése, a nem állami szervek, valamint magánszemélyek részvételének elősegítése a megelőző rendszerben, b) a veszélyeztetettséget előidéző okok feltárása és ezek megoldására javaslat készítése, c) az a) pontban, valamint a 17. § (1) bekezdésében meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés megszervezése, tevékenységük összehangolása,
(4) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a kialakult veszélyeztetettség megszüntetése érdekében a) a gyermekkel és családjával végzett szociális munkával (a továbbiakban: családgondozás) a gyermek problémáinak rendezése, a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozása, b) a családi konfliktusok megoldásának elősegítése, különösen a válás, a gyermekelhelyezés és a kapcsolattartás esetében, c) az egészségügyi és a szociális ellátás - különösen a családsegítő szolgáltatás -, valamint a hatósági beavatkozás kezdeményezése, d) javaslat készítése a gyermek családjából történő kiemelésére, a leendő gondozási helyére vagy annak megváltoztatására.
40. § (2) A gyermekjóléti szolgálat - összehangolva a gyermekeket ellátó egészségügyi és nevelési-oktatási intézményekkel, illetve szolgálatokkal - szervezési, szolgáltatási és gondozási feladatokat végez. Tevékenysége körében a 39. §-ban foglaltakon túl…c) elkészíti a védelembe vett gyermek gondozási-nevelési tervét…
45. § (1) A gyermekek átmeneti gondozása keretében a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését elősegítő, az életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő étkeztetéséről, ruházattal való ellátásáról, mentálhigiénés és egészségügyi ellátásáról, gondozásáról, neveléséről, lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) kell gondoskodni.
52. § A szakellátás keretében kell biztosítani az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek otthont nyújtó ellátását, a fiatal felnőtt további utógondozói ellátását, valamint a szakellátást más okból igénylő gyermek teljes körű ellátását.
53. § (1) Otthont nyújtó ellátás keretében biztosítani kell az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára a) a 45. § (1) bekezdése szerinti teljes körű ellátást,
57. § (1) A gyermekotthon a) otthont nyújtó ellátást biztosít az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek számára,
60. § A területi gyermekvédelmi szakszolgáltatás (a továbbiakban: gyermekvédelmi szakszolgáltatás) feladata az átmeneti és tartós nevelésbe vétel iránti eljárás során, valamint az ideiglenes hatályú elhelyezést követően a gyermek gondozási helye meghatározása érdekében a) a gyermek személyiségvizsgálata, a gyermekre vonatkozó szakvélemény és elhelyezési javaslat elkészítése a gyámhivatal megkeresésére, b) a gyermek egyéni elhelyezési tervének elkészítéséről való gondoskodás a gyámhivatal megkeresésére, c) az ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermeket is befogadó önkormányzat által működtetett, illetve fenntartott nevelőszülő és gyermekotthon kijelölése.
67. § (1) Ha a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges ellátás a szülő beleegyezésével nem biztosítható és ez a helyzet a gyermek fejlődését veszélyezteti, a települési önkormányzat jegyzője, illetve a gyámhivatal a veszélyeztetettség mértékétől függően a 15. § (4) bekezdésében felsorolt intézkedések valamelyikét megteszi.
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(2) A települési önkormányzat jegyzője - a gyermekjóléti szolgálat javaslatának figyelembevételével - védelembe veheti továbbá a) a szabálysértési hatóság értesítése alapján a szabálysértést elkövetett fiatalkorút, b) a nyomozó hatóság nyomozást megtagadó határozata alapján a tizennegyedik életévét be nem töltött gyermeket, c) a rendőrség, az ügyészség, illetve a bíróság jelzése alapján a bűncselekmény elkövetésével gyanúsított, vádolt fiatalkorút.
(3) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki….
69. § (1) A védelembe vételt meg kell szüntetni, ha …b) a gyermekvédelmi gondoskodás más formájáról döntött a gyámhivatal,
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a rendőrség, az ügyészség, a bíróság, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a gyermeket ideiglenesen a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség, b) a legközelebbi ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek ellátását is biztosító nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség - az ideiglenes hatályú elhelyezés biztosítására is kijelölt - gyermekotthonban helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti a gyámhivatalt, illetve külföldi állampolgárságú gyermek esetében - ide nem értve a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyt - a Kormány által kijelölt gyámhivatalt.
(2) Az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozó súlyos veszélyeztetettségnek minősül a gyermek olyan bántalmazása, elhanyagolása, amely életét közvetlen veszélynek teszi ki, vagy testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődésében jelentős és helyrehozhatatlan károsodást okozhat.
(3) A gyermeknek a gondozási helyre viteléről a beutaló szerv gondoskodik.
73. § (1) A gyámhivatal - a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel - az ideiglenes hatályú elhelyezést követően - függetlenül attól, hogy arra mely beutaló szerv intézkedése alapján kerül sor - annak elrendelésétől számított a) harminc napon belül megszünteti az ideiglenes hatályú elhelyezést, ha annak okai nem állnak fenn, vagy b) harminc napon belül elrendeli a gyermek átmeneti vagy tartós nevelésbe vételét, vagy c) hatvan napon belül pert indít az ideiglenes hatályú elhelyezés fenntartása vagy megváltoztatása mellett a gyermekelhelyezés megváltoztatása, illetve a szülői felügyelet megszüntetése iránt.
76. § (1) A gyámhivatal az ideiglenes hatályú elhelyezést megszünteti, ha a) megállapítja, hogy az ideiglenes hatályú elhelyezés feltételei nem álltak fenn, és a gyermek fejlődése korábbi környezetében - szükség esetén védelembe vétel mellett - biztosítható, b) a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi…
82. § (1) A gyámhivatal az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és tartós nevelésbe vétel iránti eljárással érintett gyermek gondozási helyét - a gyermek és az átmeneti nevelésbe vett gyermek szülőjének meghallgatása után - a (6) bekezdésben meghatározott megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság, valamint a 132. § (1) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy szakvéleményének segítségével határozza meg.
(3) Az elhelyezés során figyelemmel kell lenni a gyermek a) életkorára, egészségi állapotára, neveltségi szintjére, b) testvéreivel való együttes elhelyezésre, c) nevelésének megkívánt folyamatosságára, d) vallási és lelkiismereti meggyőződésére, e) korábbi lakóhelyétől és nevelési-oktatási intézményétől való távolságra, f) érdekében a 141. § (1) bekezdésének a) és b) pontja alapján vezetett nyilvántartásokra.
(4) A gyermek vér szerinti családjába való visszakerülésének előmozdítása, illetve tartós, családszerű környezetének biztosítása érdekében a területi gyermekvédelmi szakszolgálat elhelyezési értekezletet hív össze. Az elhelyezési értekezlet a gyermek véleményét figyelembe vevő elhelyezési tervet készít, amelynek elfogadására a területi gyermekvédelmi szakszolgálat javaslatot tesz a gyámhivatalnak. Az elhelyezési értekezlet résztvevőinek körét és működésének részletes szabályait külön jogszabály határozza meg.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
4. § (1) Az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga.
32. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, vagy ugyanannak a hatóságnak az adott üggyel szorosan összefüggő más hatósági döntése nélkül megalapozottan nem dönthető el, továbbá ha a döntéshez külföldi hatóság vagy más szerv álláspontját is be kell szerezni, a hatóság az eljárást felfüggeszti. Amennyiben a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre őt megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a hatóság az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
8/B. § (1) A gyámhatóság felfüggesztheti az előtte folyó gyámügyi, gyermekvédelmi eljárást, ha az ügy elbírálásához szükséges szakvélemény elkészítése hosszabb időt vesz igénybe.
(2) Az (1) bekezdés szerinti szakértői véleményeket készítő szerv, személy a megkereséstől számított 30 napon belül elkészíti a szakértői véleményt.
82. § (1) A Gyvt. 11. §-ának (1)-(2) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy, valamint a gyermekjóléti szolgálat akkor kezdeményezi a jegyző, illetve a gyámhivatal hatáskörébe tartozó gyermekvédelmi intézkedést, ha az alapellátás nem vezet eredményre, vagy attól eredmény nem várható.
(2) A Gyvt. 17. §-ában meghatározott szerv vagy személy köteles hatósági eljárást kezdeményezni a gyermek bántalmazása, illetve súlyos elhanyagolása vagy egyéb más súlyos veszélyeztető ok fennállása esetén. Az eljárást akkor is kezdeményezni kell, ha a gyermek önmaga által előidézett súlyos veszélyeztető magatartást tanúsít.
(5) A jegyző, illetve a gyámhivatal a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedést tesz, ha a) a veszélyeztetettség megszüntetése a szülő együttműködésével nem biztosítható, b) a gyermeknek nincs a szülői felügyeleti jog gyakorlására képes és jogosult szülője, és a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítása gyám kirendelésével sem biztosítható, c) a gyermek saját családjában történő gondozása, a szülő egészségi állapota, indokolt távolléte, vagy más családi ok miatt nem biztosított.
(6) A szülő nem tekinthető együttműködőnek, ha megfelelő segítség és figyelmeztetés ellenére a) nem teszi meg a gyermek érdekében szükséges intézkedéseket, b) nem járul hozzá vagy egyébként akadályozza a gyermek körülményeinek megfelelő gyermekjóléti, illetve más szociális, egészségügyi vagy közoktatási ellátás (a továbbiakban: alapellátás) igénybevételét.
(7) A gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedések kiválasztásánál figyelembe kell venni a) a veszélyeztetettség jellegét, b) a gyermek személyiségét, c) a gyermek családi körülményeit, d) az intézkedés várható hatásait, e) a gyermeknek - a Gyvt. 6. §-ának (1) és (2) bekezdésében meghatározott - saját családi környezetében történő nevelkedéséhez fűződő jogát.
85. § (1) A jegyző a védelembe vétel iránti kérelmet elutasítja, illetve a hivatalból indított eljárást megszünteti, ha a gyermek veszélyeztetettsége nem áll fenn.
(3) Ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll és az az alapellátás önkéntes igénybevételével sem szüntethető meg - de a gyermeket nem kell a családból kiemelni -, a jegyző a gyermeket védelembe veszi.
88. § (1) Családgondozóként elsősorban a gyermekjóléti szolgálat azon családgondozóját kell kirendelni, aki a védelembe vételt megelőzően a gyermeket gondozta, a veszélyeztetettségét feltárta. A kirendelt családgondozó - az (5) bekezdésben foglaltak kivételével - a jegyzővel közvetlenül tart kapcsolatot. A kirendelt családgondozó szükség szerint, de legalább évente írásban tájékoztatja a gyámhatóságot a családgondozás eredményéről.
89. § (1) A családgondozónak az egyéni gondozási-nevelési tervet a határozat jogerőre emelkedését követő 15 napon belül kell - a szülővel és a gyermekkel együttműködve - elkészítenie.
(2) Az egyéni gondozási-nevelési tervben kell meghatározni a családgondozó, a szülő és a gyermek azon feladatait, melyek a gyermek veszélyeztetettségének megszüntetéséhez szükségesek.
(3) A tervet a családgondozó ismerteti a szülővel és a gyermekkel, majd annak elfogadása és aláírása után tájékoztatás céljából haladéktalanul megküldi a jegyzőnek.
90. § (1) A védelembe vétel felülvizsgálata iránti eljárás hivatalból - vagy a kirendelt családgondozó kezdeményezésére - továbbá a korlátozottan cselekvőképes gyermek, a szülő vagy más törvényes képviselő kérelmére indul. A felülvizsgálat iránti eljárás során a 86. § (1)-(3) bekezdésében foglaltak szerint kell eljárni.
(2) A felülvizsgálat eredményéről szóló határozatban rendelkezni kell:a) a védelembe vétel fenntartásáról vagy megszüntetéséről, b) a következő felülvizsgálat határidejéről, c) az új egyéni gondozási-nevelési terv elkészítésére vonatkozó felhívásról a határidő megjelölésével, d) a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontja alapján elrendelt újabb intézkedésekről.
95. § (1) Az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozza a) a gyermek súlyos veszélyeztetettsége, b) a gyermek által tanúsított olyan magatartás, amely életét közvetlen veszélynek tesz ki, vagy testi, szellemi, értelmi, érzelmi fejlődésében jelentős és helyrehozhatatlan károsodást okozhat,
96. § (1) A beutaló szerv az ideiglenes hatályú elhelyezésről való döntése előtt meghallgatja a Gyvt. 128. §-ában meghatározott személyeket, kivéve, ha a súlyos veszélyeztetettség a gyermek életét közvetlen veszélynek teszi ki.
(2) A beutaló szerv az ideiglenes hatályú elhelyezés formájának meghatározásánál a gyermek személyiségének, egészségi állapotának megfelelően a Gyvt. 72. §-ának (1) bekezdésében meghatározott sorrendiség figyelembevételével dönt.
97. § (1) Az ideiglenes hatályú elhelyezésre vonatkozó végzés rendelkező része a 14. §-ban foglaltakon kívül tartalmazza a) a gyermeknek a gondozási helyre viteléről való rendelkezést, b) annak a megállapítását, hogy a szülő gondozási, nevelési joga szünetel, c) a gyermeket gondozásba vevő személy vagy intézmény felhívását a gondozásba vétel időpontjának közlésére, d) az illetékes gyámhivatal megkeresését az ideiglenes hatályú elhelyezés felülvizsgálata céljából,
103. § (1) A gyámhivatal a gyermek átmeneti nevelésbe vételének elrendelése előtt a gyermek gondozási helye szerint illetékes gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleményére alapozott elhelyezési javaslatot szerez be a gyermekvédelmi szakszolgálattól [Gyvt. 82. § (9) bek.].
(3) A gyámhivatal a gyermek alapellátásban keletkezett iratainak megküldésével felhívja a gyermekvédelmi szakszolgálatot az egyéni elhelyezési terv elkészítésére, és a Gyvt. 141. §-a (1) bekezdésének a) pontja alapján vezetett nyilvántartásra figyelemmel javaslatot szerez be a gyermek gondozási helyére vonatkozóan.
(6) A gyermekvédelmi szakszolgálat a javaslatát az egyéni elhelyezési terv elkészítésével egyidejűleg az általa összehívott elhelyezési értekezleten, a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményére alapozva alakítja ki.
104. § (1) A gyámhivatalnak a gyermek gondozási helyének meghatározásához be kell szereznie a gyermekjóléti szolgálat javaslatát, feltéve, hogy nem vett részt a gyermekvédelmi szakszolgálat által összehívott elhelyezési értekezleten.
(2) A gyermek gondozási helyének meghatározásánál figyelemmel kell lenni a Gyvt. 82. §-ának (2)-(3) bekezdésében meghatározott szempontokra.
105/A. § (1) A gyámhivatal a gyermek gondozási helyét kérelemre, valamint a nevelésbe vétel évenkénti - a 3 éven aluli gyermek esetében félévenkénti - felülvizsgálata során hivatalból megváltoztathatja. A gyámhivatal a kérelemre indult eljárást felülvizsgálatnak minősítheti.
(2) A gondozási hely megváltoztatását kérheti a gyermek, a szülő, a gyermek gyámja, gondozója, a nevelőszülői hálózat működtetője, valamint kezdeményezheti a gyermekjogi képviselő és a területi gyermekvédelmi szakszolgálat.
(3) A gyámhivatal a gondozási hely megváltoztatásához javaslatot kér a gyermekvédelmi szakszolgálattól azzal, hogy vizsgálata során véleményezze - a Gyvt. 83. §-ának (3)-(4) bekezdése figyelembevételével - a gyermek gondozási helyét is.
(5) Az új gondozási hely meghatározása során a gyámhivatal a 103-105. §-ban foglaltak szerint jár el.
112. § (1) A gyermekotthon belső életének rendjét, a gyermek, fiatal felnőtt jogai gyakorlásának és kötelességei teljesítésének szabályait a házirend tartalmazza. A házirendben kell megállapítani különösena) a napirendből adódó feladatokra,b) a gyermek, fiatal felnőtt viselkedésére, továbbá a gyermekeknek, fiatal felnőtteknek egymással, valamint a gyermekotthon dolgozóival szemben tanúsítandó magatartására, c) a gyermeknek, fiatal felnőttnek a hozzátartozókkal, illetve más személyekkel történő kapcsolattartására, a látogatás rendjére, az intézetből történő eltávozás és visszatérés rendjére,d) a panaszjog érvényesítésének módjára [Gyvt. 36. § (1) bek.],e) az érdek-képviseleti fórum véleményezési és egyetértési jogának gyakorlására vonatkozó előírásokat.
(2) A házirendet az igazgató a nevelőtestület, valamint a gyermekönkormányzat véleményének figyelembevételével és az intézményben működő érdek-képviseleti fórum egyetértésével hagyja jóvá.
(3) A házirend egy példányát a gyermekotthonban jól látható helyen ki kell függeszteni.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
19. § (1) A gyermekjóléti szolgálat a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó hatósági intézkedések közül javaslatot tehet a) a jegyzőnek a gyermek védelembe vételére, illetve ideiglenes hatályú elhelyezésére, b) a városi gyámhivatalnak a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezésére vagy nevelésbe vételére.
20. § (2) A gyermekjóléti szolgálat - lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően - javaslatot tesz a gyermek védelembe vételére, ha a szolgálat előzetesen megkísérelte a veszélyeztetett gyermeknek az alapellátás keretében történő segítését, de az a gyermek vagy a szülő (törvényes képviselő) megfelelő együttműködésének hiánya miatt nem vezetett eredményre.
21. § (1) A védelembe vétel során a gyermekjóléti szolgálat vezetője, illetve a kirendelt családgondozó a jegyző határozata alapján biztosítja a gyermekjóléti szolgáltatást.
22. § (1) A védelembe vétel során a kirendelt családgondozó feladata a) a gyermek gondozásának, ellátása szervezésének és a szülői nevelés támogatásának folyamatos biztosítása, valamint b) a jegyző tájékoztatása - felülvizsgálat keretében, illetve szükség szerint - a gyermek veszélyeztetettségére vonatkozó körülményekről.
(3) A családgondozó a szülővel és a gyermekkel fenntartott segítő kapcsolata során elősegíti, hogy a) a szülő, illetve a gyermek fogadják el a gondozási-nevelési terv céljait, és működjenek együtt a tervben meghatározottak teljesítése érdekében, b) a szülő, illetve a gyermek nyilatkozattal vállalják az a) pont alatti együttműködést, c) a szülő váljon alkalmassá, illetve legyen hajlandó a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítására és a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének biztosítására, d) az a)-c) pontban foglaltak alapján sor kerülhessen a védelembe vétel megszüntetésére.
(4) Amennyiben a gondozási-nevelési terv megvalósítása a szülő, illetve a gyermek megfelelő együttműködése miatt nem lehetséges, a családgondozó a) írásban jelzi ezt a jegyzőnek, b) felhívja a szülő, illetve a gyermek figyelmét arra, hogy a védelembe vétel sikertelensége esetén a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására kerülhet sor, c) javaslatot tesz - lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően - a jegyzőnek, illetve a gyámhivatalnak a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására.
(5) A családgondozó a védelembe vétel felülvizsgálata során tájékoztatja a jegyzőt a védelembe vétel körében végzett családgondozói tevékenységéről, és megindokolt javaslatot tesz a) a védelembe vétel fenntartására vagy megszüntetésére, b) a jegyző vagy a gyámhivatal által teendő intézkedésekre.
75. § (1) Az otthont nyújtó ellátásban részesülő gondozott gyermek számára a) teljes körű ellátást [Gyvt. 45. § (1) bekezdés],b) családgondozást vagy ha ez nem lehetséges, az örökbefogadásának elősegítését [Gyvt. 53. § (1) bekezdés b) pont], illetve c) utógondozást [Gyvt. 53. § (1) bekezdés c) pont] kell biztosítani.
(2) A teljes körű ellátás keretében a gondozott gyermek számára a) lakhatási lehetőséget, valamint legalább a 76-82. §-okban meghatározott ellátást, továbbá b) testi, értelmi, érzelmi, erkölcsi fejlődését elősegítő, életkorának, egészségi állapotának és egyéb szükségleteinek megfelelő - a 83-84. §-okban meghatározott - nevelést, gondozást kell nyújtani.
76. § (1) A gondozott gyermek számára naponta, az életkornak megfelelő, legalább ötszöri, legalább egy alkalommal meleg, az egészséges táplálkozás követelményének megfelelő étkezést kell biztosítani, a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően.
77. § (1) A teljes körű ellátás részeként nyújtott ruházat gyermekenként legalább 6 váltás fehérneműt, valamint 3 váltás hálóruhát, továbbá az évszaknak megfelelő legalább 2 váltás hétköznapi (otthoni és utcai) felsőruhát és cipőt, valamint alkalmi és sportruházatot tartalmaz.
(2) A ruházat tisztításáról, javításáról az ellátást nyújtó gondoskodik, amelybe olyan mértékben vonja be a gondozott gyermeket, amely életkorának megfelelően tőle elvárható.
(3) Az ellátást nyújtó a gondozott gyermek szükségletei, valamint a ruházat elhasználódása szerint gondoskodik a ruházat beszerzéséről, illetve cseréjéről.
78. § A személyi higiéné biztosítása, valamint a textíliával való ellátás keretében gyermekenként biztosítani kell legalább a) a mindennapos tisztálkodáshoz, testápoláshoz szükséges feltételeket, tisztálkodási és testápolási szereket, valamint textíliákat, b) a csecsemők és kisgyermekek ellátásához szükséges anyagokat, eszközöket, c) 3 váltás ágyneműt.
79. § (1) Az iskolai oktatásban, szakképzésben részt vevő, felsőfokú tanulmányokat folytató gondozott gyermek számára biztosítani kell az első szakképzettség megszerzéséhez szükséges tandíjat, a tankönyveket, tanszereket és egyéb iskolai felszereléseket, valamint utazó- és kézitáskát, továbbá az iskolába járással kapcsolatban felmerülő költségeket.
80. § (1) A gondozott gyermek szabadidejének hasznos eltöltése érdekében az ellátást nyújtó gondoskodik a kulturálódáshoz, játékhoz, sporthoz szükséges eszközökről.
(2) Az ellátást nyújtó gondoskodik a szabadidős tevékenységekhez szükséges és indokolt költségekről.
83. § (1) A gondozás, nevelés célja, hogy a gondozott gyermek testileg, értelmileg, érzelmileg, erkölcsileg korának és képességeinek megfelelően fejlődjék, személyisége a lehető legteljesebb módon kibontakozzék, és képessé váljon a vérszerinti családjába való visszailleszkedésre, vagy nevelőszülői, illetve örökbefogadó családba történő beilleszkedésre, vagy az önálló életvitelre. E cél érdekében a gondozását, nevelését, ellátását végző személyek kötelesek együttműködni egymással, valamint mindazon intézményekkel, amelyek a gondozott gyermekkel foglalkoznak.
84. § (1) Az ellátás megkezdésekor a rendelkezésre álló dokumentáció alapján, a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve, el kell készíteni a gondozott gyermekre vonatkozó egyéni gondozási-nevelési programot tartalmazó egyéni gondozási-nevelési tervet. Az egyéni gondozási-nevelési terv célja az egyéni elhelyezési terv megvalósulását biztosító gondozással, neveléssel kapcsolatos feladatok részletes megtervezése és az abban részt vevő szakemberek közötti munkamegosztás meghatározása. A terv elkészítésekor figyelemmel kell lenni különösen a) a gyermekjóléti szolgálat által az alapellátás, illetve a védelembe vétel során készített egyéni gondozási tervre, b) a gyermekvédelmi gondoskodást szükségessé tevő okokra, c) a gondozott gyermek gondozási helyének kijelölése tárgyában készített elhelyezési javaslatra, ezen belül kiemelten a gyermek személyiségvizsgálatának eredményére, illetve az egyéb szakvéleményekre, d) az egyéni elhelyezési tervre,e) a gyermek nevelésében, gondozásában korábban részt vett szakemberek véleményére, f) a gondozott gyermekkel és szülőjével folytatott személyes beszélgetés során szerzett tapasztalatokra, g) egyéb, a gondozott gyermek nevelése, gondozása szempontjából jelentős körülményre.
(2) Az egyéni gondozási-nevelési terv kidolgozásába be kell vonni az ítélőképessége birtokában levő gondozott gyermeket, szülőjét (törvényes képviselőjét), illetve gondozóját.
86. § (1) Ha a gondozott, illetve egyéb okból ellátásra befogadott gyermek engedély nélkül eltávozott a gondozási helyéről vagy oda a számára előírt időpontban nem tért vissza (továbbiakban együtt: eltűnt gyermek), az ellátást nyújtó megkíséreli felkutatni a tartózkodási helyét.
(2) Ha az eltűnt gyermek 14 éven aluli vagy betegsége, fogyatékossága miatt magáról gondoskodni nem tud, haladéktalanul, egyéb esetben 24 órán belül az ellátást nyújtó megkeresi az illetékes rendőri szervet az eltűnt gyermek felkutatása érdekében. Egyúttal közli az eltűnt gyermek személyi adatait, személyleírását, az azonosítására alkalmas jellegzetességeit (pl. sebhely, műtéti heg, tetoválás, anyajegy, beszédhiba, terhesség), az eltűnéskor viselt ruházatát, az eltűnés körülményeit, és a vélt feltalálási helyeket, valamint átadja az azonosításra alkalmas fényképet.
(3) Az ellátást nyújtó értesíti az eltűnt gyermek szülőjét (törvényes képviselőjét), valamint gondozott gyermek esetében a szakszolgálatot is.
(4) Ha az eltűnt gyermeket az ellátást nyújtó megtalálta, vagy ha a gyermek önként visszatért, erről az illetékes rendőri szervet, illetve a szülőt (törvényes képviselőt) haladéktalanul, de legkésőbb 24 órán belül értesíteni kell.
(5) A rendőrség által megtalált gyermek előkerüléséről a szülőt (törvényes képviselőt), valamint gondozott gyermek esetében a szakszolgálatot is értesíteni kell.
(6) Az eltűnt gyermekekről az ellátást nyújtó nyilvántartást vezet, és arról - a hatóság megkeresésére - az adatvédelmi szabályok betartásával adatokat szolgáltat.
113. § (1) A gyermekotthon befogadja a) a szakszolgálat kijelölése alapján a Gyvt. 72. § (1) bekezdésében megjelölt beutaló szerv által ideiglenes hatállyal elhelyezett b) a gyámhivatal által nevelésbe vett gyermeket, ha a határozatban a gyermek gondozási helyeként a gyermekotthont jelölték meg.
118. § (1) A befogadó gyermekotthon ideiglenesen befogadja …b) a Gyvt. 46. §-ának (1) bekezdésében meghatározott okból a rendőrség által bekísért, ideiglenes gondozást igénylő gyermeket.
124. § (1) A gyermekotthonnak legalább 12, de legfeljebb 40 fő ellátására alkalmasnak kell lennie.
(2) A gyermekotthonban a gondozott gyermek nevelését, gondozását a szakmai programban meghatározott elvek szerint kialakított kisközösségekben (a továbbiakban: csoport) kell biztosítani. Egy csoportban legfeljebb 12 fő helyezhető el, kivéve a 126. § (5) bekezdésében, a 128. § (1) bekezdésében és a 128/A. § (2)-(4) bekezdésében foglalt eseteket.
(3) A csoport kialakításánál figyelemmel kell lenni arra, hogy a csoportok nemek és életkorok szerint vegyes összetételűek legyenek, kivéve, ha ez nem szolgálja a gondozott gyermek egészséges személyiségfejlődését. Testvéreket csak kivételesen indokolt esetben lehet különböző csoportban elhelyezni. A kiskorú elhelyezését, valamint az utógondozói ellátásban részesülő szülők és gyermekük együttes elhelyezését - a 128. § (4) bekezdésének c) pontjában foglaltak figyelembevételével - erre a célra kialakított helyiségben kell biztosítani.
(4) A csoport számára - a 128. § (2) bekezdésében meghatározott kivételekkel - önálló lakóteret kell biztosítani, amely hálószobákból, közös nappali szobából, konyha/étkezőből, valamint fürdőszobából és nemenkénti WC helyiségekből áll, továbbá a mindennapi életvitelhez szükséges bútorokkal, berendezési tárgyakkal, eszközökkel felszerelt. Egy hálószobában legfeljebb 4 gondozott gyermek helyezhető el. A minimálisan biztosítandó lakóterület-igényt a 6. számú melléklet tartalmazza.
(5) A gondozott gyermek személyes használati tárgyait és ruházatát a csoport lakóterében, társaiétól elkülönítetten kell elhelyezni.
(6) A több csoport elhelyezésére szolgáló gyermekotthonban ki kell alakítani a) sportolásra alkalmas termet, illetve udvart, b) látogatók fogadására alkalmas helyiséget, c) a terápiás célú foglalkozásokhoz (pszichológiai, gyógypedagógiai), korrepetáláshoz szükséges csoportszobát.
 (7) A gyermekotthoni csoportban a gondozott gyermekekkel foglalkozó munkatársak (nevelő, gyermekfelügyelő, gondozó) számára a csoport lakóteréhez kapcsolódó önálló helyiséget kell biztosítani, ahol a gyermekkel szükségessé váló egyéni beszélgetéseket lefolytathatja, adminisztrációs feladatait végezheti, és éjszaka tartózkodhat.
(8) A befogadó gyermekotthonban a csoportok számától függetlenül ki kell alakítani a (6) bekezdés b) és c) pontjában megjelölt helyiségeket. A szakszolgálat keretében működő befogadó gyermekotthonban a csoport elhelyezésére szolgáló lakótérben nem kell konyhát/étkezőt kialakítani, amennyiben az elhelyezést biztosító épületben a gyermekek étkeztetése megoldható.
137. § (1) A gyermek gondozási helyének meghatározása érdekében a szakszolgálat által működtetett megyei bizottság - a gyámhivatal megkeresésére - a gyermekre vonatkozóan szakvéleményt ad, és javaslatot tesz az elhelyezés formájára. A szakszolgálat ennek alapján készíti el az elhelyezési javaslatot.
(2) A szakvélemény elkészítéséhez el kell végezni a gyermek személyiségvizsgálatát, melynek célja a gyermek egészségi, illetve személyiségállapotának meghatározása.
(3) A vizsgálat keretében a) az egészségügyi vizsgálat megállapítja a testi fejlettséget, az esetleges testi, illetve érzékszervi fogyatékosságokat, betegségeket és idegrendszeri károsodásokat, b) a pedagógiai és pszichológiai vizsgálat a rendelkezésre álló adatok és dokumentáció, valamint a gyermek megfigyelése, és megfelelő vizsgálati módszerek segítségével megállapítja a gyermek értelmi képességeinek szintjét, valamint személyiségfejlettségének fokát, neveltségi állapotát, továbbá a személyiségfejlődés, illetőleg a magatartás esetleges zavarainak okát és természetét.
(4) A (3) bekezdés szerinti részvizsgálatok elvégzésétől akkor lehet eltekinteni, ha két hónapnál nem régebbi vizsgálati eredmény áll rendelkezésre. A vizsgálatok eredményei alapján a megyei bizottság szakvéleményt készít.
(9) Az elhelyezési javaslat előkészítése során a szakszolgálat figyelembe veszi a gyámhivatal által rendelkezésére bocsátott, az esetleges korábbi gyermekvédelmi gondoskodásra vonatkozó iratokat, valamint az ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermeket befogadó gyermekotthon vezetőjének írásos összefoglalóját a gyermekkel kapcsolatos tapasztalatairól.
(10) Az elhelyezési javaslatot a szakszolgálat a Gyvt. 82. §-ának (2)-(3) bekezdésében meghatározott szempontok figyelembevételével készíti el, és kiemelt figyelmet fordít arra, hogy a különleges, illetve speciális ellátást igénylő gyermek hozzájusson az állapotának megfelelő ellátáshoz. Több telephellyel működő gyermekotthon esetében az elhelyezési javaslatot telephelyekre vonatkozóan kell megtenni.
(11) Az elhelyezési javaslat kialakítása érdekében a szakszolgálat elhelyezési értekezletet hív össze. Az értekezletre meg kell hívni a gyermeket és szülőjét, valamint a gyermek lakóhelye szerint illetékes gyermekjóléti szolgálat, illetve a javasolni kívánt gondozási hely képviselőjét vagy a javasolni kívánt nevelőszülőt és működtetőjének képviselőjét, akiknek a szakszolgálat által előterjesztett elhelyezési javaslatra vonatkozó véleményét írásban kell rögzíteni. A speciális ellátást igénylő gyermek esetén az elhelyezési értekezletre a fentieken kívül meg kell hívni a gyermekjogi képviselőt is. A javasolni kívánt gondozási hely képviselője - 15. § (1) A megyei gyámhivatal, a Gyvt. 118. §-ának (3) bekezdésében meghatározott intézmények, illetve személyek bevonásával, legalább négyévente ellenőrzi a szolgáltatók szakmai munkáját. A kijelölt módszertani feladatokat ellátó intézmény módszertani és szolgáltató tevékenységének ellenőrzését a megyei gyámhivatal a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet bevonásával ellenőrzi.
(12) Az elhelyezési javaslatot a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapjának kitöltésével kell elkészíteni. Az elhelyezési javaslatot a megkereséstől számított 30 napon belül kell a gyámhivatal részére megküldeni.
112. § (1) A gyermekotthon belső életének rendjét, a gyermek, fiatal felnőtt jogai gyakorlásának és kötelességei teljesítésének szabályait a házirend tartalmazza. A házirendben kell megállapítani különösen
a) a napirendből adódó feladatokra,
b) a gyermek, fiatal felnőtt viselkedésére, továbbá a gyermekeknek, fiatal felnőtteknek egymással, valamint a gyermekotthon dolgozóival szemben tanúsítandó magatartására,
c) a gyermeknek, fiatal felnőttnek a hozzátartozókkal, illetve más személyekkel történő kapcsolattartására, a látogatás rendjére, az intézetből történő eltávozás és visszatérés rendjére,
d) a panaszjog érvényesítésének módjára [Gyvt. 36. § (1) bek.],
e) az érdek-képviseleti fórum véleményezési és egyetértési jogának gyakorlására
vonatkozó előírásokat.
(2) A házirendet az igazgató a nevelőtestület, valamint a gyermekönkormányzat véleményének figyelembevételével és az intézményben működő érdek-képviseleti fórum egyetértésével hagyja jóvá.
(3) A házirend egy példányát a gyermekotthonban jól látható helyen ki kell függeszteni.

331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről

14. § (1) A szociális és gyámhivatal ellenőrzési jogkörében legalább négyévenként ellenőrzi a) a gyámhatóságok gyámügyi és gyermekvédelmi hatósági tevékenységének jogszerűségét,
b) az egészségügyi szakfelügyelet kivételével a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet vagy a kijelölt módszertani feladatokat ellátó intézmény, illetve az Országos Gyermekvédelmi Szakértői Névjegyzékbe felvett szakértő szükség szerinti bevonásával - a külön jogszabályban meghatározottak szerint - a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltatók tevékenységét.

259/2002. (XII. 18.) Korm. rendelet a gyermekjóléti és gyermekvédelmi szolgáltató tevékenység engedélyezéséről, valamint a gyermekjóléti és gyermekvédelmi vállalkozói engedélyről
15. § (1) A megyei gyámhivatal, a Gyvt. 118. §-ának (3) bekezdésében meghatározott intézmények, illetve személyek bevonásával, legalább négyévente ellenőrzi a szolgáltatók szakmai munkáját. A kijelölt módszertani feladatokat ellátó intézmény módszertani és szolgáltató tevékenységének ellenőrzését a megyei gyámhivatal a Szociálpolitikai és Munkaügyi Intézet bevonásával ellenőrzi.