Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 5885/2008. számú ügyben
(Kapcsolódó ügy az OBH 6133/2008.)

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A zoom.hu internetes hírújság 2008. november 10-én megjelent „Elvették a nevelőszüleitől a nagymama által megrontott kislányt” című cikke alapján – tekintettel arra, hogy az abban feltárt események a nevelőszülőnél nevelkedő gyermekek alkotmányos jogai sérelmének gyanújára utaltak és vizsgálatomat a nevelőszülő is kérte – az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) és (2) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
Az ügy teljes körű feltárása érdekében az eljárásra illetékes Szigetszentmiklós Városi Gyámhivatal (gyámhivatal) vezetőjétől, továbbá a Pest Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat (szakszolgálat) igazgatójától – az előzményi dokumentumok egyidejű csatolásával – tájékoztatást kértem a gyermekek gondozási helye megváltoztatásának indokoltságáról, a gyermekek további sorsa rendezése érdekében tett, vagy tenni kívánt intézkedésekről. 

Az érintett alkotmányos jogok
– Az állam alapvető jogvédelmi kötelezettsége: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége” [Alkotmány 8. § (1)]
– A jogorvoslathoz való jog: „A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.” [Alkotmány 57. § (5)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyszr.)

Az előzmények
A nevelőszülőnél nevelkedő 2002-ben született kislány, a 2003-ban és 2006-ban született fiúk édesapja gyermekvédelmi gondoskodásban nőtt fel. Az apa utógondozói ellátása első gyermek születésének évében szűnt meg, a gyermekek édesanyja ugyancsak gyermekvédelmi gondoskodásból került örökbefogadó szüleihez. A családot a gyermekjóléti szolgálat alapellátásban 2002-től gondozta. Az előzményi iratok szerint az apa utógondozója is kapcsolatot tartott a gyermekjóléti szolgálattal. A házaspár – az anya örökbefogadó szülőjétől kapott – 14 négyzetméteres, vízvezeték nélküli, árterületen lévő csónakházban kezdte meg közös életét. A fűtést egy földre helyezett villanyrezsóval oldották meg, a fogyasztásból eredő többszázezer forintos díjhátralékot halmoztak fel. Az apa munkanélküli volt, időnként alkalmi munkát vállalt, az anya a két kisgyermekkel gyesen volt. A család számára rendszeres jövedelmet a gyermekek után járó juttatások jelentették.
A családgondozó 2004 elején javaslatot tett a gyermekek védelembe vételére. A védelembe vételi eljárás során a szülők – lakás és anyagi körülményeikre hivatkozva, továbbá a gyermekek gondozását vállaló családtag hiányában – kérték a gyermekek intézményi elhelyezését. A jegyző a gyermekeket ideiglenes hatállyal a nevelőszülőkhöz helyezte. 
Az ideiglenes hatályú beutalás felülvizsgálata során a gyámhivatal 2004 májusában a gyermekeket – gondozási helyük változatlanul hagyásával – átmeneti nevelésbe vette, a gyermekek gyámjául a nevelőszülőt rendelete. A határozat szerint a szülők gyermekeikkel   az egyik nagyáruház játszóházában, két hetente két órányi időtartamban tarthattak kapcsolatot. A kapcsolattartás helyszínére a nevelőszülőknek kellett elvinni a gyermekeket. Az időszakos kapcsolattartást – tekintettel a szülők lakáskörülményeire – a gyámhivatal nem engedélyezte. A gyermekek 2004-ben készült egyéni elhelyezési tervében szerepel, hogy a szülők számára engedélyezett kapcsolattartások alkalmával az anyai nagyszülő is szeretne találkozni a gyermekekkel. A nagyszülői kapcsolattartásról a határozat külön nem rendelkezett.
A kapcsolattartás a szabályozott módon nem működött, a szülők többször nem, vagy jelentős késéssel jelentek meg, az anyai nagyszülőnek megtiltották, hogy a számukra biztosított időben találkozzon a gyermekekkel. A 2004 végén kelt gyámi-gondozói jelentés rögzítette, hogy a nevelőszülő a lakásán havonta egy alkalommal lehetővé teszi a nagyszülői kapcsolattartást. A tanácsadó szerint a nagyszülővel való találkozás kifejezetten jót tett a gyermekeknek. 
A szakmai feljegyzések beszámoltak arról, hogy a szülők többször 1/2-1 órás késéssel jelentek meg, vagy el sem mentek a játszóházba, a kapcsolattartás elmaradásáról előzetesen nem tájékoztatták a nevelőszülőt. A nevelőszülő jelezte a gyermekek csalódottságát, a kapcsolattartás megvalósulásához kérte a hatóság és a szakemberek segítségét.   
Az átmeneti nevelésbe vétel felülvizsgálata során a kapcsolattartást a gyámhivatal – a gyám és a szakszolgálat javaslatára, a szülőknél készített környezettanulmányt követően – 2005 áprilisában újraszabályozta. A szülők havonta egyszer, két órára a szakszolgálat játszószobájában találkozhattak gyermekeikkel. 
A nevelőszülő 2005 szeptemberétől kezdődően a gyámhivatalnál jelezte, hogy a szülők a kapcsolattartási időpontokban nem mindig, illetve jelentős késéssel jelentek meg, késő ősztől egyáltalán nem éltek kapcsolattartási jogukkal. A nevelőszülő és a gyámi tanácsadó helyzetértékelései megerősítették a gyám által jelzetteket. A nevelőszülő kérte a vér szerinti szülők értesítését az elmaradt kapcsolattartások pótlásának módjáról, továbbá, hogy segítsék elő a szülők gyermekeikkel való rendszeres kapcsolattartásra való ösztönzését.  
2006 júliusában a nevelőszülő ismételten tájékoztatta a gyámhivatalt, hogy a szülők kapcsolattartási jogukkal nem élnek. A feljegyzések a találkozások elmaradása miatt – elsősorban – a kislány csalódottságát rögzítették.

A vér szerinti családot gondozó gyermekjóléti szolgálatok  – mely dokumentációk tanulmányozása ezen vizsgálat részét nem képezte – véleménye szerint a szülők együttműködésének hiányában adekvát családgondozás nem valósulhatott meg. A családgondozó jelezte a gyámhivatalnak az anya harmadik terhességét.
A szülők életvitele, lakáshelyzete miatt a gyámhivatal a 2006 novemberében született gyermeket is átmeneti nevelésbe vette. Az újszülöttet – tekintettel arra, hogy születésekor a testvéreit gondozó nevelőszülőnél nem volt szabad férőhely – a készenléti nevelőszülőhöz helyezték. 2007 áprilisától a testvérek együtt nevelkedtek. 
A 2004-2006. év között készített gyámi jelentések, a szakszolgálat (nevelőszülői, gyámi- gondozói tanácsadó) helyzetértékelései a gyermekek fejlődéséről, kiegyensúlyozott viselkedéséről, nyitott magatartásáról, a nevelőcsaládhoz való kötődés kialakulásáról számoltak be. Rögzítették a kislány fejlődésének kortársaitól való (látás, hallás, értelmi fejlődés) elmaradását. A szakemberek véleménye szerint a nevelőszülő türelmes, módszere meleg-korlátozó. A szakszolgálat beszámol a nevelőszülő következetességéről, példamutató magatartásáról. A gyermekek rendezettek, tiszták voltak, a nevelőszülő az óvodai programok szervezésében, bonyolításában a pedagógusokat segítette, a kislány óvodai felszerelési tárgyaira odafigyelt. A gyermekeknek sokat gyurmáztak, rajzoltak, gipszmintákat készítettek, úszni és lovagolni jártak. 
A szakszolgálat a gyermekek gondozási helyét a féléves felülvizsgálatok alkalmával minden szempontból megfelelőnek találta. 
A nevelőszülői tanácsadó 2007. február 26. látogatási feljegyzésében a következőket is rögzítette: „A nevelőszülő beszámol arról, hogy a nagymama látogatása után, illetve ha … (a kislány) nála tölt 1-2 napot, a kislány agresszív lesz: belenyír a hajába, levágja a pizsamájáról a gombot.” (Megjegyzem: a gyámhivatal a feljegyzéseket nem kapja mag döntéseit a helyzetértékelésekben, a gyámi jelentésekben foglaltak, a szülők jogszabályban előírt, illetőleg szükségesnek ítélt meghallgatását követően hozza meg.)  

A megállapított tényállás
Az anyai nagyszülő 2007. május 4-én kérte az elvitel jogát is magában foglaló nagyszülői kapcsolattartás szabályozását. A gyámhivatal a nagyszülő lakóhelye szerint illetékes Budapest, XI. kerület gyermekjóléti szolgálatától, a nevelőszülőtől és a szakszolgálattól javaslatot kért. A gyermekjóléti szolgálat – a nagyszülővel való személyes kapcsolatfelvétel és környezettanulmány készítését követően – a nagyszülő kérelmével egyező szabályozást javasolt. A nevelőszülő a nagyszülő egészségi állapotára, továbbá a kisebb gyermekekkel való addigi kapcsolat hiányára hivatkozva a telefonos, továbbá a gyermekek gondozási helyén való meglátogatásával való kapcsolattartás szabályozását indítványozta. A nevelőszülői tanácsadó ugyancsak a gondozási helyen való kapcsolattartást tartotta a gyermekek érdekében állónak.
A 2007. május 29-én kelt gyámi-gondozói helyzetértékelésben szerepel, hogy a nagyszülő a nevelőszülőnél rendszeresen látogatja a gyermekeket.
A 2007. június 4-én kelt pszichológiai vélemény rögzíti, a nevelőszülő tájékoztatását, mi szerint a gyermek a nagyszülői „láthatást” követően belázasodott, az ágyneműket széttépte, székletét szétkente a falon. A gyermek zaklatott állapotát az óvodában is észrevették.  „A nagymama többször idő előtt visszahozta a gyermekét, hogy nem bír vele.” (A nagyszülői kapcsolattartás ekkor még nem volt szabályozva.)
A nevelőszülői tanácsadó 2007. július 26-án kelt látogatási feljegyzésében leírta, hogy  a nevelőszülővel tisztázta a (nagyszülői) „láthatás jogi részét (mikor, meddig, kihez engedheti el a gyermekeket ) A kivételezett bánásmód hatása a gyermekekre és a családra.” 
A gyámhivatal 10.556-7/2007. számú, 2007. augusztus 7-én kelt határozatával a nagyszülői kapcsolattartást a gyermekek havi két alkalommal, öt-öt órányi időtartamban való gondozási helyükön való meglátogatásával engedélyezte. 
Ebben a hónapban készült a következő nevelőszülői tanácsadó feljegyzés is: „a nevelőszülő arról számolt be, hogy (a kislány) és a nagymama kapcsolata kiegyensúlyozottabbá vált, már nincsenek agresszív tünetei a láthatás után.”
A 2007. szeptemberi – a gyámhivatalnak is megküldött helyzetértékelés – a kislány értelmi fejlődése részképességekben való elmaradását rögzíti. A vizsgálatot a Nevelési Tanácsadó a nevelőszülő kérésére végezte el. A helyzetértékelésben a következők is szerepelnek:  „A nevelőszülő az elmúlt fél évben a nagymama látogatásai, ill. a nagymamánál való tartózkodás után tapasztalt ...-nál agressziót: belenyírt a hajába, szétnyírta a pizsamáját.” … „Anyai nagymamája kitüntetett figyelemben részesíti, csak őt viszi haza magával. A nevelőszülő szerint izgatottan várja a találkozást.” A középső gyermek nehezményezte, hogy a nagymama csak leánytestvérüket viszi el. 
A nevelőszülői és a gyámi-gondozói tanácsadó által készített helyzetértékelés egyaránt a gyermekek nevelőszülői családban való megfelelő fejlődésről számol be. A nevelőszülői tanácsadó véleménye szerint a kislánnyal nevelőszülei kevésbé elégedettek, mint fiútestvéreivel, többször rászólnak. A gyámi-gondozói tanácsadó rögzítette, hogy a kislány viselkedési zavaraihoz szakorvosi segítséget kap. A nevelőszülői tanácsadó a gyermekek örökbefogadhatóvá nyilvánítását kezdeményezte, a gyámi gondozói tanácsadó arra még nem tett javaslatot. 
A nevelőszülők 2007. október 10-én bejelentették örökbefogadási szándékukat, még abban a hónapban megkapták az örökbefogadó szülői tanfolyam elvégzéséről szóló tanúsítványt. 
A gyámhivatal 10.804-5/2007. számú, 2007. november 19-én kelt határozata a gyermekek átmeneti nevelését – gondozási helyük változatlan hagyása mellett – fenntartotta.
Tekintettel arra, hogy az apa lakóhelyéről ismeretlen helyre távozott a gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vételről szóló határozat átvételére ügygondnokot rendelt.   
2007. november 28-án a szakszolgálat elvégezte a gyermekek örökbefogadásához szükséges pszichológiai vizsgálatokat. 
2008. január 28-án a nevelőszülői tanácsadó feljegyezte: (a nevelőszülő) „panaszkodik, hogy a nagymama csak …(kislánnyal) foglakozik, akkor is, ha …(a nevelőszülő lakásán) van láthatás.” 
A szakszolgálat 2008. május 5-én a gyermekek örökbefogadhatóvá nyilvánítását indítványozta. A javaslat tartalmazza, hogy az anya megszakította gyermekeivel a kapcsolatot, az apa utoljára 2007 júliusában találkozott velük, azt követően csak telefonon érdeklődött felőlük, de beszélni nem akart velük.
A gyámhivatal a gyermekek átmeneti nevelésbe vételének felülvizsgálata során a 2008. május 27-én kelt, 10-481-4/2008. számú határozatával – átmeneti nevelésük fenntartása mellett – a gyermekeket örökbefogadhatónak nyilvánította.
2008. május 6-án a gyámi-gondozói tanácsadó a gyámhivataltól – tekintettel a nagyszülő részéről a gyermeket érő szexuális abúzus gyanújára – a nagyszülői kapcsolattartás szüneteltetését kérte. Az abúzust a gyermek mondta el a nevelőszülőnek. A nevelőszülő a tanácsadó segítségét kérte, az abúzusról való tudomásszerzést követően a nagyszülői kapcsolattartást nem biztosította. A nevelőszülő a júliusban esedékes féléves gyámi beszámolójában a történtekről írásban is tájékoztatta a gyámhivatalt.
A gyámi-gondozói tanácsadó és a nevelőszülő kezdeményezésére a gyermek pszichológiai vizsgálata 2008. május 19-én megtörtént. A vizsgálat az abúzust valószínűsítette, a gyermekek gondozási helyének megváltoztatását nem javasolta. 
A nevelőszülő a nagyszülőt – a szakszolgálat munkatársának javaslatára – feljelentette. Budapest XI. kerületi Rendőrkapitányság a nagyszülő ellen szemérem elleni erőszak bűntette elkövetése megalapozott gyanúja miatt nyomozást folytat. (Megjegyzem a Gyszr. 8. § (2) bekezdése értelmében feljelentési kötelezettség a gyámhivatalt terhelte.)
A 2008. július 25-én kelt – Független Igazságügyi Orvosszakértői Iroda Igazságügyi Klinikai szakpszichológusa által készített – szakvélemény a gyermekek érdekében állónak tartotta a nevelőszülők általi örökbefogadást.
A 2008. augusztus 26-án kelt nevelőszülői tanácsadói helyzetértékelés szerint mióta a gyermek elmondta a nevelőszülőnek az őt ért traumát, kapcsolatuk pozitív irányba változott. Sokat beszélgetnek, a gyermek önként bizalommal fordult nevelőanyja felé. A tanácsadó az Eszter Ambulancia segítségét is kérte. A Dunakeszi Nevelési Tanácsadó – ahová a gyermek már 2007 őszétől járt – vállalta a gyermek terápiás kezelését. A helyzetértékelés mindhárom gyermek egészséges, kiegyensúlyozott fejlődéséről számol be.  A tanácsadó figyelemmel arra, hogy a gyermekeket örökbefogadni szándékozó nevelőszülő egyben a gyermekek gyámja – az örökbefogadási eljáráshoz a gyermekek képviseletére eseti gondnok kirendelését javasolta.
A szeptember 9-én kelt gyámi-gondozói tanácsadó által készített helyzetértékelés mindhárom gyermek vonatkozásában a rögzíti „A gyermek hosszú távú fizikai, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődése szabadidejének hasznos eltöltése a jelenlegi nevelőszülőnél biztosított. (…) és a kapcsolattartásra jogosult nagyszülővel kapcsolatos rendőrségi vizsgálatok lezárultáig, valamint a kislány nevelőszülője közös terápiájának érdemi eredményéig javaslom a jelenlegi helyzet változatlan formában való fenntartását”
A gyámhivatal a 10-26-21/2008. számú, 2008. szeptember 11-én kelt határozatával a gyermekek átmeneti nevelésbe vételét fenntartotta. A határozat indoklása szerint: „a határozatot módosítani nem szükséges, így azt a gyámhivatal eredeti formájában fenntartotta.” 
A gyámhivatal 10-26-13/2008. számú, 2008. július 21-én kelt határozatával a nagyszülői kapcsolattartást 1 évre szüneteltette. A nagyszülő a határozatot megfellebbezte. A Közép-magyarországi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala (szociális és gyámhivatal) B-91-20297/4/2008. számú, 2008. szeptember 29-én kelt határozatával az első fokú határozatot helyben hagyta.
A szociális és gyámhivatal – a jogerős döntés és az iratanyag visszaküldésével egyidejűleg – felszólította az első fokon eljárt hatóságot, a gyermekek azonnali gondozási helyének megváltoztatása érdekében szükséges intézkedések és a nevelőszülő ellen kiskorú veszélyeztetése miatt büntetőfeljelentés haladéktalan megtételére. Az iratanyagot a gyámhivatal október 16-án átvette. 
A gyámhivatal, az utasításnak eleget téve október 17-én a szakszolgálat szakértő bizottságának javaslatát kérte a gyermek gondozási helyére, a feljelentést megtette. A feljelentés a Dunakeszi Rendőrkapitányság 444-1572/2008. bü. számú, 2008. október 27-én kelt határozatával – bűncselekmény hiányában – elutasította. A gyámhivatal a határozat ellen panasszal élt, a hivatalomnak küldött adatszolgáltatáskor a panasz elbírálása folyamatban volt.
A szakértői vizsgálatra október 20-án a gyermekeket a nevelőszülő vitte el. A pszichológiai vizsgálat célja a nevelőszülő és a gyermekek kötődésének feltárása volt. A nevelőszülő elmondta, hogy tudomása szerint gyámként joga volt a kislányt a szabályozásban eltérő módon elengedni a nagyszülővel. Az abúzust a gyermek védelme érdekében jelezte, álláspontja szerint a kislánynak jó lenne, ha a gondozási helyén maradna. A nevelőszülő örökbefogadási szándékát is megerősítette.
A szakvélemények a testvérek (elsősorban a kislány szorongását), egymáshoz való ragaszkodását tárta fel. A gyermekek elmondása szerint a nevelőcsaládban bántalmazták (ütés, rugdosás, büntetésből fekvőtámaszra, guggolásra kötelezés) őket. A szakvélemény rögzíti a nevelőcsaládhoz való kötődést – hozzáteszi –, hogy ez, más „bántalmazó” családban is előfordul. A szakértői bizottság szociálpedagógus tagja a nevelőszülői tanácsadó félévenkénti jelentéseire is alapozva – mi szerint a nevelőszülők a kislányt problémás viselkedése miatt fiútestvéreihez képest hátrányos megkülönböztetésben részesíti – a gyermekek gondozási helyének megváltoztatását javasolta. A szakszolgálat október 21-én – november 1-jei gondozási hely változásával – javaslatot tett a gyermekeket gondozó új nevelőszülő személyére. 
A gyámhivatal 10-26-37/2008. számú, 2008. október 22-én kelt határozatával a nevelőszülőt gyámi tisztségéből azonnali hatállyal felfüggesztetve, a gyermekek gondozási helyét megváltoztatta.  A gyámhivatal a határozatot azonnali végrehajtásáról rendelkezett és felszólította a nevelőszülőt, hogy a határozat kézhezvételét követően a gyermekeket adja át az érte jelentkező, gondozójukként kijelölt nevelőszülőnek. A hatóság a gyermekek törvényes képviseletére hivatásos gyámot rendelt. A határozat tartalmazza a jogorvoslati jogról való tájékoztatást.
A nevelőszülő a gyermekek elhelyezésével kapcsolatban az ügy felülvizsgálatát, továbbá a gyermekkel való személyes, illetve telefoni kapcsolattartás engedélyezését kérte. A kérelmet a gyámhivatal november 3-án iktatta.
A gyámhivatal a 10-26-45/2008. számú, 2008. november 11-én kelt levelében tájékoztatta nevelőszülőt, hogy a Gyvt. vonatkozó rendelkezései, továbbá a szakértői bizottság állásfoglalását figyelembe véve a gyermekek elhelyezése tárgyában tett intézkedést nem áll módjában megváltoztatni, az iratokat a másodfokú hatósághoz nem terjesztette fel. A hatóság tájékoztatta a nevelőszülőt arról is, hogy a kapcsolattartás szabályozása tárgyban kikéri a szakértői bizottság véleményét. Jelentésem írásba foglalásomkor a gyámhivatal eljárása folyamatban volt.
2008 októberében a szakszolgálat igazgatója elrendelte a nevelőszülő alkalmasságának rendkívüli felülvizsgálatát. A minősítő lap a nevelőszülő erősségeként a következetességet nevesíti. A gyermekek bántalmazásáról a minősítőknek nem volt tudomása, hiányosságként a nevelőszülő hatósági határozattól eltérő nagyszülői kapcsolattartás lehetővé tételét említik.
A bizottság szükségesnek tartotta a nevelőszülő alkalmasságának – független – szakértői bizottság általi vizsgálatát, erre tekintettel minősítéstől eltekintettek. A vizsgálat eredményéről jelentésem írásba foglalásakor nem volt információm. 
A gyámi gondozói tanácsadó november 10-én kelt véleményében összességében a nevelőszülő munkáját pozitívnak ítélte, a gyermekek bántalmazásáról nem tudott, ilyen tapasztalata nem volt, személyes találkozásaik alkalmával annak nyomát nem látta.   
A nevelőszülő a 2008. november 5-én mindhárom gyermeket „átadta” a határozatban megjelölt nevelőszülőnek. A gondozási helyek közötti távolság – bár erre vonatkozó adattal nem rendelkezem – miatt a két idősebb gyermek óvodaváltása szükségszerű volt. 

A vizsgálat megállapításai
I. Hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Tekintettel arra, hogy az ügyben kifogásolt eljárás és intézmény közszolgáltatást végez, és e tevékenysége során hatósági feladatot lát el, eljárásának vizsgálata ombudsmani hatáskörbe tartozik.

II. Az ügy alapjogi összefüggései tekintetében
A Gyermekjogi Egyezmény rögzíti, a szülők közös felelősségét a gyermek neveléséért, fejlődésének biztosításáért. Az állam kötelezettsége, hogy a szülőknek a gyermek nevelésével kapcsolatban – a reájuk háruló felelősség gyakorlásához, a gyermek mindenek felett álló érdekeinek érvényesítéséhez – segítséget nyújtson. Az Egyezménnyel összhangban a hazai szabályozás is deklarálja gyermek saját családi környezetében történő nevelkedéshez való jogát. Kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatt a gyermeket tilos családjától elválasztani. 
Az előzményi dokumentumok tanúsága szerint a gyermekek ideiglenes hatályú elhelyezésének, majd átmeneti nevelésbe vételének alapvető indoka a család anyagi és lakáshelyzete volt, a gyermekekről – ahogyan korábban szüleikről is – a gyermekvédelmi szakellátó rendszernek kellett gondoskodnia. Jelen vizsgálat tárgyát nem képezte – és az időmúlására való tekintettel arra nem is volt lehetőségem – a gyermekjóléti alapellátás gyermekek családban nevelkedése elősegítése érdekében végzett tevékenységének elemzése. Előzőkre figyelemmel tényként kezeltem a gyermekek helyettesítő védelemben való nevelkedésének szükségességét.
Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermeket a család, az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát fogalmazza meg. A nemzetközi dokumentumokból és az alkotmányjogi felsorolásból következően a gyermek nevelése, fejlődésének biztosítása elsődlegesen a szülők felelőssége és kötelezettsége. A szülői gondoskodás hiányában, illetve a gyermek fejlődését veszélyeztető szülői magatartás, mulasztás esetén lép be az állam alapvető intézményvédelmi kötelezettsége. A gyermeknek az a joga tehát, hogy az állam részéről a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemben és gondoskodásban részesüljön az állam alkotmányos kötelességét alapozza meg a gyermek fejlődésének védelmére. (21/1996. (V. 17. (AB. határozat)
 A gyermekvédelmi törvény szerint az átmeneti (tartós) nevelésbe vett gyermeknek joga van az életkorához, egészségi állapotához, fejlettségéhez igazodó, állandóságot, érzelmi biztonságot nyújtó családot pótló elhelyezéshez. Ennek során – egyebek mellett – biztosítani kell a gyermek teljes körű ellátást, gondozását személyes kapcsolatai ápolását.
Mindezek alapján a gyermekek nevelőszülőkhöz való helyezése indokolt volt.
Megállapítható, hogy a nevelőszülő a gyermekek gondozását-nevelését az egyéni-gondozási nevelési tervben foglaltaknak megfelelően biztosította. A nevelőcsaládot rendszeresen látogatta a nevelőszülői tanácsadó, kapcsolatban volt vele a gyámi-gondozói tanácsadó is. A helyzetértékelések a nevelőszülő nevelési módszereit, a gyermekekkel való kapcsolatát jónak tartották. A nevelőszülő munkájának ellenőrzésére kötelezett szakemberek, a gyermeket vizsgáló pszichológusok a gyermekek gondozási helyének megváltoztatását a szexuális abúzus gyanúját követő tudomásszerzést követően sem tartották indokoltnak, azt csak a szociális és gyámhivatal utasítsa után/azt alátámasztva látták a gyermekek érdekében állónak.
A rendelkezésemre álló dokumentumokból megállapítható, hogy a szakszolgálatnak már 2004-ben tudomása volt arról, hogy a nagyszülő a nevelőszülő lakásán kapcsolatot tart unokáival. A szakember a nagyszülői kapcsolattartást – hatósági szabályozás nélkül is – a gyermekek érdekében állónak tartotta.
A 2007 elején kelt szakmai feljegyzés tanúsága szerint a nevelőszülői tanácsadónak tudomása volt arról is, hogy a nevelőszülő a kislányt 1-2 napra elengedi a nagyszülőhöz, ezt követően a gyermek agresszív lesz. A nagyszülői kapcsolattartás hatósági határozattal való szabályozása előtt készült pszichológiai vélemény is rögzíti a gyermek nagyszülőnél való tartózkodása utáni zaklatottságát. A gyámhivatal a nagyszülői kapcsolattartás 2007 augusztusában született határozatban foglalttól eltérő biztosításáról a 2007 szeptemberében készült helyzetértékeléséből értesült. A gyermekkel fejlesztő foglakozás keretében foglakozott a nevelési tanácsadó, viselkedési zavaraihoz szakorvosi segítséget kapott. A gyermekkel kapcsolatban álló szakemberek (orvos, pszichológus, fejlesztő pedagógus, tanácsadók, óvónő) a gyermek nagyszülővel való találkozást követő viselkedési zavarinak hátterében a szexuális abúzust nem vélelmezték. A nagyszülői kapcsolattartás szabályozásakor a nagyszülő oldaláról nem merült fel az elvitel jogát kizáró ok, vagy körülmény. A gondozási helyen való szabályozására elsősorban a gyermekek életkora miatt került sor.
A Gyvt. a nevelőszülőt kötelezi, hogy a gyámhivatal határozatában foglaltak szerint biztosítsa az általa nevelt gyermek kapcsolatát a kapcsolattartásra feljogosított szülőjével, közeli hozzátartozóival. A kapcsolattartás meghiúsítása megalapozza a gyermek gondozási helyének megváltoztatását. A Gyer. 33. § (2) bekezdése szerint a gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartást rendező egyezségben, illetve a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban foglaltaknak önhibájából ismételten nem, vagy nem megfelelően tesz eleget, és ezáltal nem biztosítja a zavartalan kapcsolattartást. A végrehajtás a hivatkozott jogszabályhely alapján lehetséges. A jog nem szabályozza azokat az eseteket, amikor a gyermekeket gondozó szülő/gyám a szabályozástól eltérően, a jogosult szülő számára „többlet” kapcsolattartási lehetőséget biztosít. A vizsgált esethez hasonló szituációban családban élő gyermeknél fel sem merül a kiskorú veszélyeztetése miatti feljelentés, vagy a gyermek elhelyezésének megváltoztatása. 
Kétségtelen, hogy a szabályozástól eltérő kapcsolattartás lehetőséget teremtett a gyermek zaklatására. A gyermekvédelmi szakellátó rendszerben nevelkedő gyermekek testi, szellemi, erkölcsi fejlődésének biztosítása azonban a szolgáltatót, a hatóságot, a gyermek nevelését, gondozását közvetlenül ellátó intézményt/személyt egyaránt kötelezi. A helyettesítő védelem során a gyermekek védelmére hivatott személyek, hatóságok kötelezettsége a gyermek egészséges testi, szellemi, erkölcsi fejlődésnek biztosítása. A szociális és gyámhivatal csak a nevelőszülő felelősségét vizsgálta, az előzményi iratok alapján azonban a gyámhivatal és a szakszolgálat felelőssége is megállapítható. 
A gyermeknek egyaránt joga van az állandóságot, érzelmi biztonságot nyújtó, családot pótló elhelyezéshez és a fizikai, szexuális bántalmazással szembeni védelemhez. A két kisebb gyermek vonatkozásában a szexuális bántalmazás gyanúja fel sem merült, a kislány zaklatása valószínűsíthető. 
A szociális és gyámhivatal a nagyszülő fellebbezése elbírálásakor szerzett tudomást az abúzus gyanújáról. A felügyeleti eljárás során hozott intézkedésnek a gyámhivatal – bár döntését alátámasztotta a szakértői bizottság véleményével, a javaslatától függetlenül – köteles volt eleget tenni. A szakvéleményben foglaltak bírálatára nincs lehetőségem. Tény azonban, hogy, a gyermekek fejlődéséről, a nevelőszülő módszereiről szóló korábbi – ideértve a szexuális zaklatás napvilágra követése után készült – véleményeket is, nem megengedett nevelési módszerek alkalmazásáról nem számolnak be. Tény az is, hogy a gyermek megnyílását követően a nevelőszülő kért szakmai és jogi segítséget. A kislány terápiás kezelése a gondozási hely megváltozásakor megkezdődött, több vélemény szerint a nevelőanyához való kötődése erősödött, a két kisebb gyermek kötődése is vitathatatlan volt. A nagyszülő április óta nem találkozott a gyermekkel, arra a szociális és gyámhivatal döntését követően nem is volt lehetősége. Mindhárom gyermeknek – különös tekintettel az örökbefogadási szándékra – a nevelőszülők jelentették a családot. Az idősebb fiúnak és a traumát szenvedett kislánynak – a gondozási helyek közötti távolság miatt – nem csak az új nevelőcsaládba, hanem másik óvodai közösségbe is be kellett illeszkednie. Előzőekre figyelemmel – az abúzus gyanújáról való tudomásszerzést követő mintegy fél év múlva, azonnali intézkedésként – a gyermekek gondozási helyének megváltoztatásáról nem megalapozott döntés születhetett.
Minderre tekintettel megállapítottam, hogy a szociális és gyámhivatal felügyeleti intézkedése a gyermekek állandósághoz és biztonsághoz való jogát sértette, ezáltal visszásságot okozott az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében deklarált, a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető kiemelt védelemhez fűződő jogával összefüggésben. 
A Gyer. 7/A. szakasza alapján a gyámként kirendelt nevelőszülő a gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó eljárásokban ügyfélnek minősül. A Ket. 98. § (1) bekezdése szerint az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja, csupán az ügyfélnek annyit kell állítania, hogy az adott határozatban foglaltak a jogát, jogos érdekét vagy jogi helyzetét sértik. Következésképpen az ügyfél bármely okra hivatkozva nyújthat be fellebbezést, amelyre tekintettel a közigazgatási hatósági döntést sérelmesnek tartja. A fellebbezést a döntés közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.
Mindezek alapján a nevelőszülő „a gyermekek elhelyezésével kapcsolatos felülvizsgálatára” vonatkozó kérelme határidőben benyújtott fellebbezés volt. 
Az Alkotmány 57. § (5) bekezdésének első mondata szerint: „A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.” Az Alkotmánybíróság állandó gyakorlata szerint „a jogorvoslathoz való jog, mint alkotmányos alapjog immanens tartalma az érdemi határozatok tekintetében a más szervhez vagy (...) ugyanazon szervezeten belüli magasabb fórumhoz fordulás lehetősége”( 5/1992. (I. 30.) AB határozat, 22/1995. (III. 31.) AB határozat). Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a jogorvoslathoz való jog tényleges érvényesüléséhez a „jogorvoslás” lehetősége is szükséges, vagyis az, hogy a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát (23/1998. (VI. 9.) AB határozat, 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, 19/1999. (VI. 25.) AB határozat). )
Mindebből következően megállapítom, hogy a gyámhivatal azzal, hogy a jogosulttól származó fellebbezést nem terjesztette fel a szociális és gyámhivatalhoz az Alkotmányban deklarált jogorvoslathoz való joggal összefüggésben visszásságot idézett elő.

Intézkedések
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok megszüntetése és jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Szigetszentmiklós Város Gyámhivatala vezetőjénél kezdeményezem:
– a gyermekek átmeneti nevelésbe vételét a Gyvt. 109. (1) és (2) bekezdéséiben foglaltak alapján, soron kívül vizsgálja felül. A gyermekek gondozási helyéről, az ő legjobb érdekük érvényesülését biztosítva – a nevelőszülő alkalmasságát minősítő független szakvélemény figyelembe vételével – hozzon megalapozott döntést.
– a jövőben a fellebbezésekkel kapcsolatban a Ket 102. § (3) bekezdésében foglaltak szerint járjon el.

Budapest, 2008. december 11.

Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
16. § (2) Az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
18. cikk 1. Az Egyezményben részes államok minden erejükkel azon lesznek, hogy biztosítsák annak az elvnek az elismertetését, amely szerint a szülőknek közös a felelősségük a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért. A felelősség a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért elsősorban a szülőkre, illetőleg, adott esetben a gyermek törvényes képviselőire hárul. Ezeket cselekedeteikben mindenekelőtt a gyermek mindenek felett álló érdekének kell vezetnie. 2. Az Egyezményben említett jogok biztosítása és előmozdítása érdekében a részes államok megfelelő segítséget nyújtanak a szülőknek és a gyermek törvényes képviselőinek a gyermek nevelésével kapcsolatban reájuk háruló felelősség gyakorlásához, és gondoskodnak gyermekjóléti intézmények, létesítmények és szolgálatok létrehozásáról.20. cikk 1. Minden olyan gyermeknek, aki ideiglenesen vagy véglegesen meg van fosztva családi környezetétől, vagy aki saját érdekében nem hagyható meg e környezetben, jogosult az állam különleges védelmére és segítségére.2. Az Egyezményben részes államok hazai jogszabályainak megfelelően intézkednek helyettesítő védelem iránt az ilyen gyermek számára. 3. Ez a helyettesítő védelem történhet családnál való elhelyezés, az iszlám jog kafalah-ja szerinti gondnokság, örökbefogadás, illetőleg szükség esetén megfelelő gyermekintézményekben való elhelyezés formájában. A megoldás kiválasztásánál kellően figyelembe kell venni a gyermek nevelésében megkívánt folyamatosság szükségességét, valamint nemzetiségi, vallási, kulturális és nyelvi származását.21. cikk: Azoknak a részes államoknak, amelyek elfogadják és/vagy engedélyezik az örökbefogadást, biztosítaniuk kell azt, hogy a gyermek mindenek felett álló érdekei érvényesüljenek, és ezért a) gondoskodnak arról, hogy a gyermek örökbefogadását csakis az illetékes hatóságok engedélyezzék, amelyek az ügyre alkalmazandó törvény és eljárások értelmében, valamint valamennyi megbízható adat alapján meggyőződtek arról, hogy figyelemmel a gyermeknek szüleivel, rokonaival és törvényes képviselőivel kapcsolatos helyzetére, az örökbefogadás megtörténhet, és hogy adott esetben az érdekelt személyek az ügy ismeretében és az esetleg szükséges felvilágosítás után beleegyezésüket adták az örökbefogadáshoz;

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
48/A. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermeket örökbefogadhatónak nyilvánítja, ha a szülő gyermekével önhibájából egy éve nem tart rendszeres kapcsolatot, életvitelén, körülményein nem változtat, és emiatt az átmeneti nevelés nem szüntethető meg. Erre a jogkövetkezményre a szülőt az átmeneti nevelést elrendelő határozatban figyelmeztetni kell.
(2) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vett gyermeket örökbefogadhatónak nyilvánítja abban az esetben is, ha a) a szülő lakó- és tartózkodási helyét az új lakó- és tartózkodási helye hátrahagyása nélkül megváltoztatja, melynek felderítésére irányuló intézkedések fél éven belül nem vezetnek eredményre, vagy b) a szülő fél éven át gyermekével semmilyen formában nem tart kapcsolatot.
(3) A gyámhivatal a gyermek örökbefogadása érdekében az örökbefogadhatónak nyilvánítással egyidejűleg a szülő kapcsolattartási jogát is korlátozhatja, vagy szüneteltetheti.
(4) Ha a kiskorú örökbefogadására nem került sor, és utóbb a gyámhatóság az intézeti nevelést megszünteti, az örökbefogadhatónak nyilvánító határozat hatályát veszti.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
5. § n) veszélyeztetettség: olyan - magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult - állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza.
6. § (1) A gyermeknek joga van a testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, egészséges felnevelkedését és jólétét biztosító saját családi környezetében történő nevelkedéshez.
(5) A gyermeknek joga van emberi méltósága tiszteletben tartásához, a bántalmazással - fizikai, szexuális vagy lelki erőszakkal -, az elhanyagolással és az információs ártalommal szembeni védelemhez. A gyermek nem vethető alá kínzásnak, testi fenyítésnek és más kegyetlen, embertelen vagy megalázó büntetésnek, illetve bánásmódnak.
7. § (1) A gyermek szüleitől vagy más hozzátartozóitól csak saját érdekében, törvényben meghatározott esetekben és módon választható el. A gyermeket kizárólag anyagi okból fennálló veszélyeztetettség miatt nem szabad családjától elválasztani.
(2) A gyermeknek joga van - örökbefogadó családban vagy más, családot pótló ellátás formájában - a szülői vagy más hozzátartozói gondoskodást helyettesítő védelemhez.
9. § (1) Az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek joga különösen, hogy életkorához, egészségi állapotához, fejlettségéhez, valamint egyéb szükségleteihez igazodóan a) állandóságot, érzelmi biztonságot nyújtó teljes körű ellátásban, gondozásban, - nemzetiségi, etnikai és vallási hovatartozását figyelembe vevő - megfelelő nevelésben, oktatásban részesüljön b) gondozási helyének megváltoztatását, gyermekével vagy testvéreivel való együttes elhelyezését kezdeményezze, c) felzárkóztató, tehetségfejlesztő programokon és érdeklődésének megfelelő szabadidős foglalkozásokon vegyen részt, i) személyes kapcsolatait ápolhassa…
39. § (1) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan, a gyermek érdekeit védő speciális személyes szociális szolgáltatás, amely a szociális munka módszereinek és eszközeinek felhasználásával szolgálja a gyermek testi és lelki egészségének, családban történő nevelkedésének elősegítését, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzését, a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, illetve a családjából kiemelt gyermek visszahelyezését.
55. § (1) A nevelőszülő - a működtető által elkészített egyéni gondozási-nevelési terv alapján - a saját háztartásában nyújt teljes körű ellátást az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermeknek, valamint az utógondozói ellátásban részesülő fiatal felnőttnek.
Ennek érdekében különösen a) elősegíti a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését, személyisége kibontakozását,b) elősegíti - a működtető támogatásával - a gyermek vér szerinti családjába való visszakerülését és ennek érdekében együttműködik a családdal, vagy ha ez nem lehetséges, illetve ez nem áll a gyermek érdekében, örökbefogadó családnál történő elhelyezését,
(2) A nevelőszülő a gyámhivatal kirendelése alapján ellátja a gyámi feladatokat.
(3) A nevelőszülő a gyámhivatal határozata alapján biztosítja az általa nevelt gyermek kapcsolatát a kapcsolattartásra feljogosított szülőjével és közeli hozzátartozóival.
60. § A területi gyermekvédelmi szakszolgáltatás (a továbbiakban: gyermekvédelmi szakszolgáltatás) feladata az átmeneti és tartós nevelésbe vétel iránti eljárás során, valamint az ideiglenes hatályú elhelyezést követően a gyermek gondozási helye meghatározása érdekében
a) a gyermek személyiségvizsgálata, a gyermekre vonatkozó szakvélemény és elhelyezési javaslat elkészítése a gyámhivatal megkeresésére, b) a gyermek egyéni elhelyezési tervének elkészítéséről való gondoskodás a gyámhivatal megkeresésére,
62. § (1) A gyermekvédelmi szakszolgáltatás feladata a gyermek örökbefogadásának, illetve az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek örökbefogadhatóvá nyilvánításának és örökbe adásának szakmai előkészítése, az örökbefogadási eljárások lebonyolítása érdekében
a) nyilvántartás vezetése a gyámhivatal határozata alapján örökbefogadhatónak nyilvánított átmeneti nevelésbe, illetve az örökbefogadható tartós nevelésbe vett gyermekről, valamint a szülő, az egészségügyi szolgáltatást nyújtó szerv vagy személy, a gyermekjóléti szolgálat, családvédelemmel foglalkozó más szerv bejelentése alapján az örökbefogadható gyermekről,
b) az örökbe fogadni szándékozó személy tájékoztatása az örökbefogadás feltételeiről, így különösen az örökbefogadás előtti tanácsadásról és felkészítő tanfolyamról, c) az örökbe fogadni szándékozó egészségügyi és lélektani alkalmasságának vizsgálata a külön jogszabályban rögzített szakmai követelmények figyelembevételével és róla - a gyámhivatal határozata alapján - nyilvántartás vezetése, d) az eseti gondnoki jogkörben a szükséges intézkedések megtétele az átmeneti vagy a tartós nevelésbe vett gyermek esetén.
63. § A gyermekvédelmi szakszolgáltatás - a gyermekotthon e törvényben meghatározott feladatára tekintettel - az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek gyámja (hivatásos gyámja), gondozója egyéni program szerinti gondozási, nevelési tevékenységének segítése és szakmai ellenőrzése érdekében a) elkészíti a gyermek egyéni gondozási-nevelési tervét,
b) a gyámhivatal megkeresésére, ennek hiányában félévenként hivatalból tájékoztatja a gyámhivatalt a gondozással-neveléssel kapcsolatos feladatok ellátásáról, a gyermek és a szülő kapcsolattartásának alakulásáról, illetve a szülőnek a gyermekét gondozó intézménnyel vagy személlyel való együttműködéséről,
c) jelzi a gyámhivatalnak, ha a gyám (a hivatásos gyám) jogkörének korlátozása, tisztségéből való felmentése vagy felfüggesztése indokolt,
64. § A gyermekvédelmi szakszolgáltatás az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és tartós nevelésbe vett gyermek gyámsága érdekében a) eseti gondnoki jogkörben ellátja a gyermek képviseletét, ha a gyám a gyermeket nem képviselheti, illetve, ha - különleges szakértelmet igénylő ügyben - a gyám nem tudja a gyermek képviseletét ellátni, b) eseti gondnoki jogkörben ellátja a vagyonkezelői gondnoki feladatokat, ha a gyámhivatal nem hatalmazta fel a gyámot a gyermek vagyonának kezelésére,
66/A. § (1) A nevelőszülői jogviszony a működtető és a nevelőszülő között, jogokat és kötelezettségeket tartalmazó, írásba foglalt megállapodás alapján létrejövő jogviszony.
66/E. § (1) A nevelőszülői jogviszony megszűnik
(7) Ha a nevelőszülő a gyermek nevelése, ellátása során meg nem engedett nevelési módszereket alkalmaz, vagy ha a gyermeket bántalmazza, élelmezését megvonja, illetve a gyermek gondozását, nevelését súlyosan elhanyagolja, a vér szerinti családjával való kapcsolattartását nem biztosítja, továbbá a gyermek ellátásához biztosított juttatásokat nem a gyermek szükségleteire fordítja, a működtető megkeresi a gyámhivatalt a gyermek új gondozási helyének kijelölése érdekében.
(8) Ha a (7) bekezdésben foglaltakról a gyámhivatal nem a működtetőtől értesül, a gyermek új gondozási helyének kijelölésével egyidejűleg - az (1) bekezdés d) pontjában foglalt eset kivételével - a megállapodás felmondását, illetve a szükséges fegyelmi intézkedés megtételét kezdeményezi a működtetőnél.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a rendőrség, az ügyészség, a bíróság, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a gyermeket ideiglenesen a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség, b) a legközelebbi ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek ellátását is biztosító nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség - az ideiglenes hatályú elhelyezés biztosítására is kijelölt - gyermekotthonban helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti a gyámhivatalt, illetve külföldi állampolgárságú gyermek esetében - ide nem értve a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyt - a Kormány által kijelölt gyámhivatalt.
(2) Az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozó súlyos veszélyeztetettségnek minősül a gyermek olyan bántalmazása, elhanyagolása, amely életét közvetlen veszélynek teszi ki, vagy testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődésében jelentős és helyrehozhatatlan károsodást okozhat.
77. § (1) A gyámhivatal a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, ha a gyermek fejlődését a családi környezete veszélyezteti, és veszélyeztetettségét az alapellátás keretében biztosított szolgáltatásokkal, valamint a védelembe vétellel nem lehetett megszüntetni, illetve attól eredmény nem várható, továbbá, ha a gyermek megfelelő gondozása a családján belül nem biztosítható. Az átmeneti nevelésbe vétellel egyidejűleg a gyámhivatal a gyermeket nevelőszülőnél vagy - ha ez nem lehetséges - gyermekotthonban, illetve fogyatékos vagy pszichiátriai betegek otthonában helyezi el és gyámot (hivatásos gyámot) rendel.
82. § (1) A gyámhivatal az ideiglenes hatállyal elhelyezett, az átmeneti és tartós nevelésbe vétel iránti eljárással érintett gyermek gondozási helyét - a gyermek és az átmeneti nevelésbe vett gyermek szülőjének meghallgatása után - a (6) bekezdésben meghatározott megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság, valamint a 132. § (1) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy szakvéleményének segítségével határozza meg.
(2) Az elhelyezés során - a (3) bekezdésben meghatározott szempontok figyelembevételével - a gyermeket elsősorban örökbefogadó szülőnél, nevelőszülőnél, vagy ha ez nem lehetséges, gyermekotthonban, illetve az Szt. hatálya alá tartozó fogyatékosok és pszichiátriai betegek otthonában kell elhelyezni.
(3) Az elhelyezés során figyelemmel kell lenni a gyermek a) életkorára, egészségi állapotára, neveltségi szintjére, b) testvéreivel való együttes elhelyezésre, c) nevelésének megkívánt folyamatosságára…
83. § (1) A gyámhivatal a nevelésbe vétel évenkénti - a három éven aluli gyermek esetében félévenkénti - felülvizsgálata során dönt az egyéni elhelyezési terv fenntartásáról vagy módosításáról, illetve a gyermek gondozási helyének esetleges megváltoztatásáról, melyhez szükség szerint kikéri a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményét.
(2) Az évenkénti felülvizsgálat célja annak megállapítása, hogy a gyermek egyéni szükségleteinek megfelelő-e az addig nyújtott ellátási forma, valamint az egyéni elhelyezési terv.
(3) A gyámhivatal a gyermek gondozási helyét hivatalból vagy kérelemre megváltoztatja, ha a) azok a körülmények, amelyekre elhelyezési döntését alapozta később lényegesen megváltoztak, b) a kijelölt gondozási hely a gyermek érdekével ellentétes,
(4) A gyámhivatal a gyermek gondozási helyét azonnali hatállyal megváltoztatja, ha a gyermek érdekét korábbi gondozási helye súlyosan veszélyezteti.
(5) A gyám (hivatásos gyám) felmentése vagy elmozdítása esetén a gyámhivatal egyidejűleg új gyámot (hivatásos gyámot) rendel és - szükség esetén - meghatározza a gyermek új gondozási helyét.

149/1997. (IX. 10.) Korm. Rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 
7/A. § A gyermekvédelmi gondoskodás keretébe tartozó eljárásokban a Ket. 15. §-ában meghatározottakon túl ügyfélnek minősül….ad) a gyámként kirendelt nevelőszülő.
27. § (1) A kapcsolattartás célja, hogy a) a gyermek és a 28. § (1) bekezdése szerinti kapcsolattartásra jogosult személyek (a továbbiakban: kapcsolattartásra jogosult) közötti családi kapcsolatot fenntartsa…..
28. § (1) A gyermekkel való kapcsolattartásra mind a szülő, mind a nagyszülő, mind a nagykorú testvér, továbbá - ha a szülő és a nagyszülő nem él, illetőleg a kapcsolattartásban tartósan akadályozva van, vagy kapcsolattartási jogát önhibájából nem gyakorolja - a gyermek szülőjének testvére, valamint szülőjének házastársa is jogosult.
(3) Indokolt esetben - ha az a gyermek érdekében áll és különösen, ha azt maga is kéri - a gyermekvédelmi gondoskodás alatt álló gyermek gyámja biztosíthatja, hogy a gyermek személyes kapcsolatait az (1) bekezdésben foglaltakon túl is ápolhassa. A gyám és a gyermek közötti vita esetén a gyámhivatal dönt.
29. § (1) A gyámhivatal vita esetében a kapcsolattartást bármelyik fél kérelmére szabályozza, illetve újraszabályozza, kivéve, ha a szülő és a gyermek kapcsolattartásának megállapítása a Csjt. 92. §-ának (5) bekezdése szerint a bíróság hatáskörébe tartozik. A kapcsolattartásról a gyámhivatal, illetve a bíróság a gyermek korának, egészségi állapotának, életkörülményeinek, a felek személyes körülményeinek, valamint az ítélőképessége birtokában levő gyermek véleményének figyelembevételével rendelkezik.
31. § (1) A gyámhivatal, illetve a bíróság a kapcsolattartás szabályozására irányuló kérelmet elutasítja, ha a kapcsolattartásra jogosult a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését súlyosan veszélyeztette, illetőleg a szülő szülői kötelességeit - a tartási kötelezettség kivételével - önhibájából tartósan nem teljesítette, illetve elhanyagolta, és magatartásán nem változtatott.
(4) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság - kérelemre - meghatározott időre a kapcsolattartási jog szüneteltetését rendeli el, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél. A szünetelés leghosszabb időtartama 6 hónap, különösen súlyos visszaélés esetén 1 év.
33. § (1) A kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat végrehajtása iránti eljárás megindításának a) a kapcsolattartás pótlására, ennek hiányában a kapcsolattartásra - a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban - előírt határidő elteltétől, illetve b) a (2) bekezdés szerinti veszélyeztető magatartás tudomásra jutásától
számított 30 napon belül van helye.
(2) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartást rendező egyezségben, illetve a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban foglaltaknak önhibájából ismételten nem, vagy nem megfelelően tesz eleget, és ezáltal nem biztosítja a zavartalan kapcsolattartást.
105/A. § (1) A gyámhivatal a gyermek gondozási helyét kérelemre, valamint a nevelésbe vétel évenkénti - a 3 éven aluli gyermek esetében félévenkénti - felülvizsgálata során hivatalból megváltoztathatja. A gyámhivatal a kérelemre indult eljárást felülvizsgálatnak minősítheti.
(2) A gondozási hely megváltoztatását kérheti a gyermek, a szülő, a gyermek gyámja, gondozója, a nevelőszülői hálózat működtetője, valamint kezdeményezheti a gyermekjogi képviselő és a területi gyermekvédelmi szakszolgálat.
(8) Ha a gyermek nevelését, ellátását gondozási helye súlyosan veszélyezteti és az eljárás lefolytatásából adódó késedelem sérti a gyermek érdekeit, a gyámhivatal soron kívül dönt a gyermeknek a legközelebbi ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek ellátását biztosító nevelőszülőnél, ha ez nem lehetséges, az erre kijelölt gyermekotthonban való elhelyezéséről és hivatásos gyámot rendel [Gyvt. 83. § (4) bek.].
109. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel éves - a 3 éven aluli gyermek esetében féléves - felülvizsgálata során tájékoztatást kér a gyámtól, a gyermekjóléti szolgálattól, a gyermekvédelmi szakszolgálattól, a nevelőszülői hálózat működtetőjétől, illetve a gyermekotthontól, továbbá szükség esetén a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottságtól.
(2) A gyámhivatal a felülvizsgálat során indokolt esetben tárgyalást tart, amelyre meghívhatja a szülőt, az ítélőképessége birtokában lévő gyermeket, valamint a gyermek gyámját, gondozóját, nevelőszülőjét, a gyermekjóléti szolgálat, a területi gyermekvédelmi szakszolgálat és a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottság képviselőjét.
(3) A gyámhivatal a gyermekvédelmi szakszolgálat, a gyám és a gyermekjóléti szolgálat javaslata, esetleg a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleménye alapján a) fenntartja vagy megszünteti a gyermek átmeneti nevelését [Gyvt. 79. § (1) bek.], b) fenntartja az eredeti, vagy elfogadja a módosított egyéni elhelyezési tervet [Gyvt. 83. § (1) bek.], c) megváltoztatja a gyermek gondozási helyét [Gyvt. 83. § (3) bek.], d) felmenti, vagy elmozdítja a gyámot és új gyámot rendel [Gyvt. 83. § (5) és 85. § (6) bek.], e) a feltételek fennállása esetén a szülői felügyelet megszüntetése iránt pert indít, vagy, ha ez nem szükséges, a gyermek örökbefogadhatónak nyilvánításáról dönt [Gyvt. 79. § (1) bek.].

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
95. § (1) A Gyvt. 54. §-a (1) bekezdésének b) pontja szerinti egészségi állapot vizsgálatát a nevelőszülőnek jelentkező személy háziorvosa végzi. A háziorvosi véleménynek tartalmaznia kell, hogy a nevelőszülőnek jelentkező személy nem szenved-e
(2) Ha a nevelőszülői hálózat működtetője a nevelőszülői tevékenység ellátása, vagy a nevelőszülő háromévenkénti, illetve rendkívüli felülvizsgálata során az alkalmasság hiányát észleli, a nevelőszülőt orvosi, pszichológiai vizsgálaton való részvételre kötelezheti.
100. § (1) A nevelőszülői hálózat működtetője nevelőszülői tanácsadó alkalmazásával folyamatosan segíti a nevelőszülőt feladatai ellátásában, illetve biztosítja szakmai ellenőrzését.
(2) A nevelőszülői tanácsadó feladata különösen a) a nevelőszülőnél elhelyezett gondozott gyermek egyéni gondozási nevelési tervének - a 84. § szerinti - a nevelőszülővel közösen történő elkészítése, b) a nevelőszülői család rendszeres, szükség szerinti alkalommal - de legalább 3 hetente - történő meglátogatása, és tájékozódás a gondozott gyermek helyzetéről, fejlődéséről, a nevelőszülőnek a gyermek gondozásával, nevelésével kapcsolatos tapasztalatairól, esetleges problémáiról, c) a gondozott gyermek nevelési-oktatási intézményének rendszeres, szükség szerinti alkalommal történő felkeresése, és tájékozódás a gyermek viselkedéséről, tanulmányi eredményéről, d) tanácsadás keretében a nevelőszülő segítése a gondozott gyermekkel kapcsolatos problémák megoldásában, szükség esetén a nevelőszülő, illetve a gyermek megfelelő szakemberhez történő irányítása, továbbá a szükséges ellátáshoz való hozzájutásuk elősegítése,
e) ellenőrzés keretében annak vizsgálata, hogy a nevelőszülő megtesz-e mindent a gondozott gyermek harmonikus fejlődése érdekében, továbbá, hogy a gyermek ellátására kapott nevelési díjat, ellátmányt, illetve családi pótlékot a gyermekre fordítja-e, f) a 89. § szerinti családgondozás.
(3) A nevelőszülői tanácsadó haladéktalanul tájékoztatja a működtetőt, ha a nevelőszülő tevékenységének ellenőrzése során a Gyvt. 66/E. §-ának (7) bekezdésében foglaltakat tapasztalja.
(4) A nevelőszülői hálózatot működtető a nevelőszülők számára biztosítja a rendszeres - félévente legalább 6 órában történő - továbbképzésen való részvétel lehetőségét. A továbbképzést a működtető is szervezheti. A továbbképzés tematikájának a kidolgozásánál figyelemmel kell lenni az Intézet módszertani levelére.
105. § (1) A gondozott gyermek számára a nevelőszülő saját háztartásában biztosítja - az egyéni gondozási-nevelési tervnek megfelelően - a 76-84. §-ok szerinti részletezett ellátást, gondozást, nevelést.
(5) A nevelőszülő - a gyámhivatal határozatában foglaltaknak megfelelően - biztosítja, hogy a gondozott gyermek kapcsolatot tarthasson a hozzátartozóival, ennek érdekében felkészíti a velük való találkozásra, és biztosítja a megjelölt helyen és időben történő megjelenését. A nevelőszülő saját háztartásában, a gondozás helyén is biztosíthatja a gyermek meglátogatásának lehetőségét.
138. § (1) A szakszolgálat javaslatot tesz a gyámhivatalnak a gondozott gyermek gondozási helyének megváltoztatására, ha lényegesen megváltoztak azok a körülmények, amelyekre a gyámhivatal az elhelyezési döntését alapította, illetve, ha az a gyermek érdekében más okból szükséges.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
4. § (1) Az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga.
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja.
(2) Végzés csak a határozat elleni fellebbezésben támadható meg, kivéve a (3) és (4) bekezdésben, továbbá a 109. § (2) bekezdésében szabályozott eseteket. Törvény az önálló fellebbezést egyéb esetekben is lehetővé teheti.
(3) Az eljárást felfüggesztő, az eljárást megszüntető, a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasító, az eljárási bírságot kiszabó, valamint a költség összegének megállapítása és a költségviselés tárgyában hozott elsőfokú végzés ellen önálló fellebbezésnek van helye.
(4) Az eljárás egyéb résztvevője saját jogán önálló fellebbezéssel élhet az elsőfokú határozat rá vonatkozó rendelkezése, illetve a rá vonatkozó elsőfokú végzés ellen.
(5) Az eljárás egyéb résztvevője által a (4) bekezdés szerint benyújtott fellebbezés nem akadálya annak, hogy a határozatnak az ügy érdemében hozott része jogerőre emelkedjen.
102. § (1) A fellebbezést annál a hatóságnál kell előterjeszteni, amely a megtámadott döntést hozta. Elkésettség okán a fellebbezés nem utasítható el, ha az ügyfél a fellebbezési határidőben a fellebbezést az elbírálására jogosult hatóságnál terjeszti elő.
(2) A fellebbezésben új tények és bizonyítékok is felhozhatók.
(3) A fellebbezést az ügy összes iratával a fellebbezési határidő leteltétől számított nyolc napon belül fel kell terjeszteni a fellebbezés elbírálására jogosult szervhez, kivéve, ha a hatóság a megtámadott döntést a fellebbezésben foglaltaknak megfelelően kijavítja, kiegészíti, módosítja vagy visszavonja. A felterjesztés során az első fokon eljáró hatóság a fellebbezésről kialakított álláspontjáról is nyilatkozhat.
103. § (1) Ha az ügyfél fellebbezési kérelme alapján a hatóság megállapítja, hogy döntése jogszabályt sért, a döntését módosítja vagy visszavonja.
(2) A hatóság az ügyfél fellebbezési kérelme esetén a nem jogszabálysértő döntést akkor is visszavonhatja, illetve a fellebbezésben foglaltaknak megfelelően módosíthatja, ha a kérelemben foglaltakkal egyetért, feltéve hogy az ügyben nincs ellenérdekű fél.
(3) A fellebbezés nyomán hozott döntést közölni kell a fellebbezővel, továbbá azokkal, akikkel a megtámadott határozatot közölték.
104. § (1) Ha az első fokon eljáró hatóság nem élt a 103. §-ban biztosított jogával, a fellebbezésről az annak elbírálására jogosult szerv dönt.
(2) A határidőn túl benyújtott fellebbezést - ha az ügyfél igazolási kérelmet nem terjesztett elő -, továbbá a fellebbezésre nem jogosulttól származó fellebbezést az elbírálásra jogosult szerv érdemi vizsgálat nélkül végzéssel elutasítja.
(3) A határozat egésze ellen irányuló fellebbezés alapján a fellebbezés elbírálására jogosult szerv a sérelmezett döntést, valamint az azt megelőző eljárást megvizsgálja; ennek során nincs kötve a fellebbezésben foglaltakhoz.
(4) Törvény vagy kormányrendelet egyes ügyfajták tekintetében úgy rendelkezhet, hogy a döntés fellebbezéssel nem támadott rendelkezései tekintetében beáll a jogerő, ha a döntés egyes rendelkezései ellen nyújtottak be fellebbezést, és az ügy jellegéből adódóan a fellebbezés elbírálása nem hat ki a fellebbezéssel meg nem támadott rendelkezésekre.
105. § (1) A másodfokon eljáró szerv a döntést helybenhagyja, megváltoztatja vagy megsemmisíti. Jogszabályban meghatározott esetben a másodfokon eljáró szerv a mérlegelési jogkörben hozott elsőfokú döntésben meghatározott kötelezettségnél súlyosabb kötelezettséget nem állapíthat meg.
(2) Ha a másodfokú döntés meghozatalához nincs elég adat vagy a tényállás további tisztázása szükséges, a fellebbezés elbírálására jogosult szerv a döntés megsemmisítése mellett az ügyben első fokon eljárt hatóságot új eljárásra utasíthatja vagy a kiegészítő bizonyítási eljárás lefolytatását maga végzi el.
(3) Ha a másodfokon eljáró szerv megállapítja, hogy az eljárásba további ügyfél bevonása szükséges, az elsőfokú döntést megsemmisíti, és az ügyben első fokon eljárt hatóságot új eljárásra utasítja.
(4) A megismételt eljárásban az első fokon eljáró hatóságot a másodfokon hozott határozat rendelkező része és indokolása köti.
(5) A fellebbezési eljárás során hozott döntést a fellebbezővel és azokkal, akikkel az elsőfokú döntést közölték, a másodfokon eljárt hatóság az első fokon eljárt hatóság útján közli.
(6) A határozat ellen irányuló fellebbezést határozattal, a végzés ellen irányuló fellebbezést végzéssel kell elbírálni.
(7) A másodfokon eljáró szerv a fellebbezés elbírálása érdekében megküldött iratokat a döntés meghozatalát követően három napon belül visszaküldi a döntéssel együtt az első fokon eljáró szervhez, amely haladéktalanul intézkedik a döntés kézbesítése iránt.
114. § (1) Ha a hatóság megállapítja, hogy a fellebbezés elbírálására jogosult szerv vagy a közigazgatási ügyekben eljáró bíróság által el nem bírált döntése jogszabályt sért, a döntését módosíthatja vagy visszavonhatja.
115. § (1) A felügyeleti szerv jogosult hivatalból megvizsgálni az ügyben eljáró hatóság eljárását, illetve döntését, és ennek alapján a) megteszi a szükséges intézkedést a jogszabálysértő mulasztás felszámolására, b) gyakorolja - ha törvény másként nem rendelkezik - a (2) bekezdésben szabályozott felügyeleti jogkört.

331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyszr.)
8. § (2) A városi gyámhivatal feljelentést tesz b) a gyermek sérelmére elkövetett bűncselekmény miatt