Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 5593/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Hajas Barnabás
Az eljárás megindulása
A panaszos a „Lehet más a politika!” társadalmi kezdeményezés képviselőjeként a BRFK 2008. október 6-án este 18 órakor a Budapest, I. ker. Bem rakparton lefolytatott intézkedéseit sérelmezte. Beadványa szerint a Gytv.-nek megfelelően bejelentett rendezvényük során a lézeres színpadi fénytechnika alkalmazását a helyszínre érkező járőrök kategorikusan megtiltották. Az intézkedő rendőrök a tiltás jogszabályi indokát a panaszos és társai többszöri kérése ellenére sem jelölték meg, és jegyzőkönyv felvételétől is elzárkóztak. Szóbeli közlésük szerint az Országház falára történő vetítés zavarná a képviselők munkáját.
A panaszos, különösen azt kifogásolta, hogy „miután a lézervetítő berendezést az intézkedő rendőrök – annak elkobzásával fenyegetve – elő sem engedték venni, utána a berendezést szállító személygépkocsit két rendőrségi gépjármű követte, majd a Mammut üzletközpont mélygarázsában fenyegetően a berendezést szállító jármű mellé parkoltak két oldalról.”
Figyelemmel arra, hogy a panasz alapján felmerült a békés gyülekezéshez való joggal összefüggő visszásság gyanúja, az ügyben vizsgálatot rendeletem el, melynek eredményes befejezése érdekében tájékoztatást, valamint iratok megküldését kértem Budapest Rendőrfőkapitányától.

A megállapított tényállás
A panaszos a Budapesti Rendőr-főkapitányságra 2008. október 3. napján érkezett telefax-üzenetben jelentette be a „Lehet más a politika” kezdeményezés szervezésében tartandó demonstráció iránti szándékát. A bejelentés szerint a demonstrációra 2008. október 6-án 18.30 órától 24.00 óráig 10-50 fő részvételével került volna sor, a Budai Alsó Rakpart Batthyány tér előtti szakaszán 30 méter hosszan.
A bejelentés szerint a demonstráción gyertyagyújtás lesz, és az este hátralevő részében csendes beszélgetés az arra járókkal, érdeklődőkkel kezdeményezéseik céljáról. A főkapitány által megküldött bejelentés tartalmából megállapítható, hogy abban lézeres fénytechnika használatára nem történt utalás.
A BRFK I. kerületi Rendőrkapitányság beosztottja 18.30 óra körüli időben megjelent a „Lehet más a politika” kezdeményezés szervezésében tartandó demonstráció helyszínén, mivel információ jutott a hatóság birtokába arra vonatkozólag, hogy a rendezvény szervezői – bejelentésükben nem szereplő módon – az Országház homlokzatára történő lézerkivetítésre készülnek.
A panaszos a BRFK I. kerületi Rendőrkapitányság kiérkező beosztottjának elmondta, hogy a parlament homlokzatára politikai témájú üzenetet közvetítő lézerkivetítésre készülnek, amely a „Lehet más a politika” szlogenre épülne, más információt a tervezett vetítésről nem közölt a hatósággal.
Budapest Rendőrfőkapitányától kapott tájékoztatás szerint az intézkedő rendőr azon kérdésére, hogy a vetítéshez miért nem szerezték be a szükséges engedélyeket (sic!) a panaszos azt a választ adta, hogy „így nagyobb médiaérdeklődésre tarthatnak számot”. A tájékoztatás emellett a következőket is tartalmazta:
„A rendőr közölte [a panaszossal], hogy a rendezvény megtartására csak az előzetesen – általa – bejelentett formában sor, és az előzetes engedélyek hiányában lézeres kivetítés nem alkalmazható. [A panaszos] a rendőr közlését látszólag tudomásul vette.”
A [vállalkozó]– aki gépkocsijával a helyszínre szállította a kivetítéshez szükséges eszközöket – az intézkedő rendőrnek elmondta, hogy 250 ezer forintért vállalta el a lézeres vetítés technikai lebonyolítását. A vállalkozó, miután a rendőrök felhívták a figyelmét arra, hogy hiányoznak a vetítéshez szükséges engedélyek, közölte, hogy a vetítést csak az ehhez szükséges engedélyelv birtokában hajlandó elvégezni.
A [vállalkozó] 19.50 perc körüli időben – [a panaszos] által befejezettnek nyilvánított – rendezvény helyszínéről gépkocsijával a Mammut bevásárlóközpont parkolójának érintésével a Novotel [Budapest Danube] Hotel épületéhez hajtott, ahová Ő és a gépkocsijában tartózkodó személyek 20.30 óra körüli időben bementek.
21.00 óra körüli időben a Novotel [Budapest Danube] Hotel egyik VI. emeleti szobájából lézersugarat bocsátottak ki a Parlament irányába, amelyet megpróbálták ráirányítani a Parlament falára.
A BRFK I. kerületi Rendőrkapitányság beosztottja felvette a kapcsolatot a Novotel [Budapest Danube] Hotel igazgatójával. aki a történtekről való tudomásszerzést követően bement a lézerkivetítéshez használt hotelszobába, és felszólította az ott tartózkodókat cselekményük abbahagyására, és arra, hogy távozzanak a Szállodából, mivel nem a megfelelő célra használják a szállodai szobát, amit nem ezekkel a feltételekkel vette igénybe.
Nevezettek az igazgató felszólításának eleget tettek, felszerelésüket összepakolták, és a szobát elhagyták.
Más intézkedésre nem került sor, a vetítés a kísérleti stádiumban, a kivetítő beállításánál a fentebb írt okokból megszakadt.”
A rendelkezésemre bocsátott iratokból megállapítottam, hogy a BRFK I. kerületi Rendőrkapitányság fentiekben említett beosztottja a Közrendvédelmi Osztály vezetője volt, akit Budapest Rendőrfőkapitányának rendészeti helyettese utasított a helyszínen való megjelenésre, és intézkedésre. Az osztályvezető a „biztosítás folyamán illetve a biztosítás befejezését követően jelentést [tett a] Rendészeti Helyettes úrnak, aki a fentieket tudomásul vette és utasított [a] a [jelentés] megtételére”.
Budapest Rendőrfőkapitánya válaszában a történtek gyülekezési jog gyakorlására kifejtett hatásával kapcsolatos – alább teljes terjedelmében idézett – álláspontjáról is tájékoztatott: 
„A gyülekezési jogról szóló 1989. évi III. törvény (továbbiakban: Gytv.) 2. § (3) bekezdése szerint a gyülekezési jog gyakorlása nem valósíthat meg bűncselekményt vagy bűncselekmény elkövetésére való felhívást, valamint nem járhat mások jogainak és szabadságának sérelmével.
A Gyty. 7. §-a szerint az írásbeli bejelentésnek tartalmaznia kell:
a) a tervezett rendezvény kezdetének és befejezésének várható időpontját, helyszínét, illetőleg útvonalát;
b) a rendezvény célját, illetőleg napirendjét;
c) a rendezvényen résztvevők várható létszámát, a rendezvény zavartalan lebonyolítását biztosító rendezők számát;
d) a rendezvényt szervező szerv vagy személyek és a szervezők képviseletére jogosult személy nevét és címét.
A Gytv. 8. § (1) bekezdése szerint, ha a bejelentéshez kötött rendezvény megtartása a népképviseleti szervek vagy a bíróságok zavartalan működését súlyosan veszélyeztetné, vagy ha a közlekedés más útvonalon nem biztosítható, a rendőrség a bejelentésnek a hatósághoz való beérkezésétől számított 48 órán belül a rendezvénynek a bejelentésben megjelölt helyszínen, vagy időben való megtartását megtilthatja.
A Gytv. 14. § (1) bekezdése szerint ha a gyülekezési jog gyakorlása a 2. § (3) bekezdésében foglaltakba ütközik, vagy a rendezvényen a résztvevők fegyveresen, illetőleg felfegyverkezve jelennek meg, továbbá ha bejelentéshez kötött rendezvényt tiltó határozat ellenére tartanak, a rendőrség a rendezvényt feloszlatja.
Az Alkotmánybíróság 55/2001. (XI. 29.) számú határozatában kifejtett álláspontja szerint a rendezvény bejelentésének elmulasztása, vagy az írásbeli bejelentésben jelzettől adott esetben jelentős mértékben eltérő megtartása távolról sem tekinthető pusztán jelentéktelen adminisztrációs mulasztásnak. A törvény által megszabott e kötelezettségektől való eltérés lehet ugyan feledékenység, hanyagság eredménye is, de lehet az első tudatos lépés is a gyülekezési jog törvényellenes gyakorlása irányában. A rendezvény bejelentésének elmulasztása megfosztja a hatóságot annak mérlegelésétől, hogy a tervezett rendezvény nem zavarja-e meg súlyosan a népképviseleti szervek vagy a bíróságok működését, vagy pedig a közlekedés rendjét. Az pedig, ha a rendezvényi a bejelentésben foglaltaktól eltérő időben, helyen, írtvonalon tarthatnák meg minden következmény nélkül, értelmetlenné tenné a bejelentési kötelezettség előírását, illetőleg lehetőséget teremtene a gyülekezési jog visszaélésszerű gyakorlására.
A Gytv. 14. § (1) bekezdésének 2008. május 29-ét megelőzően hatályos megszövegezése értelmében – ha a gyülekezési jog gyakorlása a 2. § (3) bekezdésében foglaltakba ütközik, vagy a rendezvényen a résztvevők fegyveresen, illetőleg felfegyverkezve jelennek meg, továbbá ha bejelentéshez kötött rendezvényt bejelentés nélkül, a 7. § a) és b) pontjában foglaltaktól eltérőm vagy tiltó határozat ellenére tartanak, a rendőrség a rendezvényt feloszlatja – feloszlatási okként volt nevesítve a rendezvény napirendjétől – Gytv. 7. § b) pont – való eltérés.
Az Alkotmánybíróság 75/2008. (V.29.) számú határozatában hatályon kívül helyezte a Gytv. idézett szakaszát, és helyébe a jelenleg is hatályos szövegváltozatot léptette, azonban az Alkotmánybíróság határozatának indokolásába gyakorlatilag változatlan tartalommal emelte be a 55/2001. (XI. 29.) számú határozatában kifejtett, fentebb idézett álláspontját.
Az Alkotmánybíróság 75/2008. (V.29.) számú határozata szerint a [Gytv.] a rendezvény feloszlatásáról szóló 14. S (1) bekezdése vizsgálatakor az Abh.-ban a testület jelezte, hogy ez a rendelkezés szorosan összefügg a bejelentési kötelezettséget előíró 6. §-sal és az írásbeli bejelentés tartalmát meghatározó 7. §-sal. »Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint a rendezvény bejelentésének elmulasztása, vagy az írásbeli bejelentésben jelzettől adott esetben jelentős mértékben eltérő megtartása távolról sem tekinthető pusztán jelentéktelen adminisztrációs mulasztásnak. A törvény által megszabott e kötelezettségektől való eltérés lehet ugyan feledékenység) hanyagság eredménye is, de lehet az első tudatos lépés is a gyülekezési jog törvényellenes gyakorlása imában. A rendezvény bejelentésének elmulasztása megfosztja a hatóságot inna, mérlegelésétől, hogy a tervezett rendezvény nem zavarja-e meg súlyosan a népképviseleti szervek vagy a bíróságok működését, vagy pedig a közlekedés rendjét. Az pedig, ha a rendezvényt a bejelentésben foglaltaktól eltérő időben, helyen, útvonalon tarthatnák meg minden következmény nélkül, értelmetlenné tenné a bejelentési kötelezettség előírását, illetőleg lehetőséget teremtene a gyülekezési jog visszaélésszerű gyakorlására.« (ABH 2001, 465.)
Az Alkotmánybíróság idézett határozata szerint »a Gytv. 14. § (1) bekezdésének ’bejelentés nélkül, a 7. § a) és b) pontjában foglaltaktól eltérően vagy’ szövegrésze kizárja, hogy a rendőrség mérlegelje a szükséges szempontokat és a fokozatos beavatkozás lehetőségét«.
Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az előírt bejelentés elmulasztása, illetve az abban foglaltaktól való eltérés esetén a közrend fenntartása és a jogsérelmek megelőzése érdekében szükséges, hogy a rendőrség vegye fél a kapcsolatot a rendezvény szervezőjével, és tisztázzak, hogy történt-e mulasztás vagy eltérés a bejelentéstől stb.
A rendőrség a fentieknek megfelelően járt el, amikor a BRFK 1. kerületi Rendőrkapitányság beosztottja a helyszínen felvette a kapcsolatot [panaszossal]. A rendezvény megtartására irányuló bejelentésben foglaltaktól való eltérés oka tisztázásra került. A rendőri jelentés szerint megállapítható, hogy [panaszos] rendezvény megtartására iránytiló bejelentésében nem szerepel említés a lézertechnika alkalmazásáról, ugyanakkor nevezett a rendőrök azon kérdésérc, hogy bejelentésében miért nem tett említést ezen eszköz igénybevételéről, azt a választ adta, hogy »azért mert így vélhetőleg nagyobb médiaérdeklődésre tarthat számot«. A fentiek alapján – az idézett Alkotmánybírósági határozatban foglaltakra is figyelemmel – vélelmezhető volt [a panaszos] gyülekezési jog adta lehetőségek kijátszására irányuló szándéka, és rosszhiszeműsége ily módon a Parlamentre történő lézerkivetítés alkalmazásának mellőzésére történő hatósági figyelemfelhívás megfelelt az alkotmányos követelményeknek.”
Budapest Rendőrfőkapitányának válaszát nem fogadtam el.

Érintett alapvető jogok
– a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog (Alkotmány 2. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”)
– az állam objektív alapjogvédelmi kötelezettsége (Alkotmány 8. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása az állam elsőrendű kötelessége”.)
– az élethez és az emberi méltósághoz való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.) 
– a békés gyülekezéshez való jog (Alkotmány 62. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság elismeri a békés gyülekezés jogát és biztosítja annak szabad gyakorlását.”)

Megállapításaim
I. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 16. (2) bekezdése szerint az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.
A vizsgálattal érintett Budapesti Rendőr-főkapitányság az Obtv. 29. § (1) d) pontja szerinti rendvédelmi szerv, így tevékenységének vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján ombudsmani hatáskörbe tartozik. 
Hasonlóan az OBH 2452/2008., OBH 3262/2008. és OBH 5266/2008. sz. jelentéseimhez, arra is fel kívánom hívni ismételten a figyelmet, hogy az Rtv. preambuluma célként fogalmazza meg „a Magyar Köztársaság Alkotmányának és nemzetközi jogi kötelezettségeinek, valamint a jogállamiság követelményeinek megfelelően működő Rendőrség kialakítás [át]”. Az Rtv. 2. § (1) bekezdése második mondata szerint „A Rendőrség tiszteletben tartja és védelmezi az emberi méltóságot, óvja az ember jogait.” 

II. 1. Mindenekelőtt azt a kérdést kellett vizsgálatom során megválaszolni, hogy a lézer-vetítés egy rendezvényen önálló napirendi pontnak minősül-e.
Az Alkotmánybíróság 4/2007. (II. 13.) AB határozatában rámutatott, hogy a békés gyülekezés szabadsága a demokratikus társadalom előfeltétele és alapvető értéke. „A gyülekezési jog alapján megtartott rendezvények elválaszthatatlanul kapcsolódnak a demokratikus nyilvánosság értékéhez, e rendezvények teszik lehetővé, hogy a polgárok a politikai folyamatot kritikával illessék, tiltakozásukkal befolyásolják. A békés rendezvények a politikai és társadalmi rend, a képviseleti szervek legitimitásának megszilárdítása szempontjából is értéket jelentenek. A tüntetések, tiltakozó akciók a képviseleti szervek, a kormányzat és a közvélemény számára is jelzik a társadalomban megjelenő feszültségeket, lehetővé téve azt, hogy az illetékesek időben megfelelő lépéseket tegyenek a feszültségek okainak csökkentésére. Egy demokratikus társadalom nem választhatja a tiltakozás elnémításának, szükségtelen és aránytalan korlátozásának útját: a politikai szabadságjogok korlátozása nem csak azokat sújtja, akik élni kívánnának jogaikkal, hanem a társadalom egészét, így azokat is, akikre hivatkozással az állam a jogkorlátozás eszközéhez nyúl. A gyülekezési jog alapján megtartott rendezvények célja az, hogy a gyülekezési joggal élő polgárok közös véleményt alakítsanak ki, illetve nézeteiket másokkal megosszák és közösen juttassák kifejezésre. [… A] gyülekezés joga – különösen nagyobb létszámú rendezvény esetén – nem gyakorolható rendeltetésszerűen építmények, berendezések, pl. színpad, hangosítás, kivetítők nélkül. Ezek használatának szabályozása tehát érinti, alkalmazásuk hozzájáruláshoz kötése pedig korlátozza a gyülekezés jogát.”
Az Alkotmánybíróság idézett döntése pusztán példálózó felsorolását adja azon eszközöknek, amelyeket a gyülekezési jog gyakorlásának velejáróinak kell tekinteni. Ezek használatának célja jobbára kettős: egyfelől a közösen kialakított és kinyilvánított véleményt jelenítik meg, másfelől – és a gyülekezési jog társadalmi-kommunikációban elfoglalt szerepe is erre irányul – ezt a véleményt „üzenetként” megpróbálják másokhoz is eljuttatni. Mindennek pedig szükségszerű velejárója lehet minden olyan békés eszköz, amely az „üzenetre” felhívja a nyilvánosság figyelmét. 
Ki kell emelni, hogy e kommunikációs folyamat során számtalan eszköz közül választhatnak a rendezvény szervezői: ilyenek lehetnek hagyományosan a transzparensek, zászlók, vagy jelszavak, jelmondatok közös skandálása, de a színpadi fény- és hangtechnika is. Ezek között hatékonyágukban ugyan különbséget lehet tenni, de mára egyaránt a tüntetési kultúra szerves részei (együttesen pedig annak szükségszerű velejárói) az egész világon. 
Megjegyzem, hogy a lézer-vetítés hazánkban sem különösebb kuriózum: számos olyan vállalkozás működik, amelyek ilyen szolgáltatást nyújtanak, sőt számtalan szórakozóhelyen évtizedek óta üzemeltetnek ilyen berendezéseket. Nincs olyan jogszabály sem, amely generálisan tiltaná, vagy engedélyhez kötné lézersugárzó készülékek közterületi használatát.
2. Álláspontom szerint a rendőrség által képviselt azon megközelítés, miszerint a lézer-vetítés alkalmazása külön napirendi pontként bejelentendő lenne, a fentiek szerint már csak azért is hibás, mert akkor a színpadi fény- és hangtechnika egyes elemeit éppúgy be kellene jelenteni, mint a transzparenseket, vagy éppen a közönség skandálását. 
Úgy vélem, hogy a napirend ilyetén kiterjesztő értelmezése, amely a kommunikációs csatornák megjelölését is a bejelentési kötelezettség részeként tekinti, közel áll a kommunikáció előzetes ellenőrzéséhez. Azokban az esetekben pedig, amikor a véleménynyilvánítás módjának meghatározása közvetlenül befolyásolhatja a véleménynyilvánításhoz való jog érvényesülését, hatása a cenzúráéval egyezne meg.
Mindezekre tekintettel megállapítottam, a Gytv. hatálya alá tartozó rendezvények esetén a rendezvényen használt kommunikációs csatornák előzetes bejelentésének előírása, alkalmas arra, hogy a békés gyülekezéshez való joggal, illetve az ahhoz elválaszthatatlanul kapcsolódó véleménynyilvánítási szabadsággal összefüggő visszásságot okozzon.

III. 1. Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdésébe foglalt hátrányos megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként kell kezelnie. Ez azt jelenti, hogy a jogosultságok és kedvezmények elosztása nem feltétlenül kell, hogy egyenlő legyen, de a döntéshozatal során minden érintett szempontjait azonos tisztelettel és körültekintéssel kell mérlegre tenni. Az Alkotmánybíróság kifejtette azt is, hogy alkotmányellenes megkülönböztetésről csak akkor lehet szó, ha a jogszabály egymással összehasonlítható, a szabályozás szempontjából azonos csoportba tartozó jogalanyok között tesz különbséget anélkül, hogy annak alkotmányos indoka lenne. Alkotmányellenes megkülönböztetés mindezek alapján csak akkor állapítható meg, ha összehasonlítható helyzetben lévő személyek között tesz a jogalkotó olyan különbségtételt, amely alapjogsérelmet okoz, illetőleg azzal az egyenlő méltóság alkotmányos követelményét sérti. Nem minősül azonban megengedhetetlen megkülönböztetésnek, ha a jogi szabályozás eltérő jogalanyi körre vonatkozóan állapít meg eltérő rendelkezéseket. (9/1990. (IV. 25.) AB határozat, 21/1990. (X. 4.) AB határozat, 61/1992. (XI. 20.) AB határozat, 35/1994. (VI. 24.) AB határozat, 30/1997. (IV. 29.) AB határozat). 
Álláspontom szerint valamennyi, a Gytv. szerint szervezőnek minősülő személy egymással összehasonlítható helyzetben van. Ez pedig azt a követelményt támasztja a rendőrségi eljárással szemben, hogy velük szemben a napirendtől eltérés megítélése során azonos helyzeteket azonos módon kezeljenek.
2. A Gytv.-hez fűzött miniszteri indokolás szerint „A rendezvény céljánál az adott rendezvény konkrét célját kell megjelölni (pl. tiltakozás egy környezetvédelmi érdekeket sértő döntés ellen), a napirendnél pedig a rendezvény lefolytatásának tervezett menetét (pl. beszédek elhangzása az előadó megjelölésével, utána közös petíció készítése stb.).”
Munkatársaim a 2008. évben több olyan rendezvényt kísértek figyelemmel, amelyek napirendjében a bejelentéshez képest eltérés volt megfigyelhető: egyes esetekben a bejelentett előadó nem tartotta meg beszédét, máskor pedig spontán módon kerültek az előadók mikrofon-közelbe. Ezeken a rendezvényeken azonban a BRFK közel sem a panasszal érintett ügyben tapasztalt erélyességgel lépett fel a rendezvény bejelentésnek megfelelő napirenddel történő lebonyolítása érdekében.
Ezen eljárásával a BRFK a hátrányos megkülönböztetés tilalmával, a békés gyülekezéshez való joggal, illetve az ahhoz elválaszthatatlanul kapcsolódó véleménynyilvánítási szabadsággal összefüggő visszásságot okozott.

IV. Budapest Rendőrfőkapitányának tájékoztatása a Gytv. 8. §-ának idézése mellett, nem tartalmazott utalást arra, hogy a rendőrség vizsgálta-e, és ha igen, milyen szempontrendszer szerint azt, hogy a panasszal érintett rendezvény alkalmas volt-e arra, hogy a Magyar Köztársaság Országgyűlésének, mint a legfőbb államhatalmi, népképviseleti szervnek a zavartalan működését súlyosan megzavarja. (8. § (1) Ha a bejelentéshez kötött rendezvény megtartása a népképviseleti szervek vagy a bíróságok zavartalan működését súlyosan veszélyeztetné, vagy ha a közlekedés más útvonalon nem biztosítható, a rendőrség a bejelentésnek a hatósághoz való beérkezésétől számított 48 órán belül a rendezvénynek a bejelentésben megjelölt helyszínen, vagy időben való megtartását megtilthatja. (2) A rendőrség határozatát 24 órán belül írásban közölni kell a szervezővel. (3) A rendőrség eljárására a közigazgatási hatósági eljárás általános szabályai az irányadók.)
Nyilvánvaló, hogy az Országgyűlés működését közvetlenül érinti és befolyásolja a plenáris- és bizottsági ülések zavartalan, nyugodt légkörben történő lebonyolítása, amely szoros kapcsolatban áll az ülésvezetési és rendfenntartási teendők ellátásának eredményességével és hatékonyságával. Alapvető érdek fűződik tehát ahhoz, hogy az Országgyűlés minden, alaptalanul zavaró körülmény nélkül tudjon működni. Az Országgyűlés maga jeleníti meg a választópolgárok közösségét, amely népszuverenitását országgyűlési képviselői útján vagy közvetlenül népszavazással gyakorolja.
A Gytv. a rendezvény népképviseleti szervek működésére gyakorolt zavaró hatását nem általában tilalmazza: csak a működés súlyos megzavarásának lehetősége alapozhatja meg a rendezvény megtiltását. A Gytv. 12. § (1) bekezdése akként rendelkezik, hogy „Ha a rendezvény résztvevőinek magatartása a rendezvény törvényességét veszélyezteti, s a rend másként nem állítható helyre, a szervező köteles a rendezvényt feloszlatni”. Ebből az is következik, hogy még a tudomásul vett rendezvény esetén sincs lehetőség arra, hogy az bármilyen okból a népképviseleti szerv működését súlyosan megzavarja. 
A megzavarás ténye, és annak súlya jobbára nem szabad rendőri mérlegelés tárgya: azt a népképviseleti szervre gyakorolt hatás alapján, lehetőleg a működés – tanácskozás – rendjének fenntartásáért felelős választott tisztségviselő nyilatkozatának beszerzése után, az ügy összes körülményére figyelemmel kell megállapítani. Ennek megfelelően a népképviseleti szerv működését súlyosan veszélyeztető magatartás – az eredetileg tudomásul vett rendezvény esetében is – megalapozhatja a rendezvény feloszlatását.
Tekintettel azonban arra, hogy a rendelkezésemre bocsátott iratok között nincs olyan, amely a rendezvény Országgyűlés működésére gyakorolt hatásának vizsgálatát akár csak valószínűsítette volna, megállapítottam, hogy a BRFK eljárása során a jogállamiság elvével.
Megjegyezni kívánom ugyanakkor, hogy amennyiben a BRFK eljárása során e kérdéseket mégis teljeskörűen feltárta, azonban elmulasztotta részemre megküldeni az ezzel kapcsolatos iratokat, az ugyancsak alkalmas arra, hogy a jogállamiság elvével, és az abból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot okozzon.

V. A panasz, a Budapest Rendőrfőkapitányától kapott tájékoztatás, („[A vállalkozó] 19.50 perc körüli időben – [a panaszos] által befejezettnek nyilvánított – rendezvény helyszínéről gépkocsijával a Mammut bevásárlóközpont parkolójának érintésével a Novotel [Budapest Danube] Hotel épületéhez hajtott, ahová Ő és a gépkocsijában tartózkodó személyek 20.30 óra körüli időben bementek.) és annak mellékleteként megküldött rendőri jelentés („Ezt követően [a vállalkozó] az [XXX-000] frsz-ú szgk-val illetve további három személlyel elindultak a II. kerület irányába, ahol a MAMUT bevásárlóközpont parkolójának érintése után visszaérkeztek a II. kerület NOVOTEL Hotel Bem rakpart 33-34. számú épületéhez, ahová nevezett szentélyek 20 óra 30 perc körüli időben bementek.”) alapján arra lehet következtetni, hogy a rendezvény közreműködőit a rendezvény befejezettnek nyilvánítását követően rendőrök követték, vagy megfigyelték, ennek célja pedig kizárólag az esetleges lézer-vetítés megakadályozása volt.
1. Következtetésemet támasztja alá, hogy a lézer-vetítést lebonyolító vállalkozó mozgásáról a rendőrség pontos ismeretekkel bírt. A rendezvény helyszíne és a szálloda egymástól mindössze 250 méter távolságra vannak ugyan, azonban a lézer-vetítő berendezést szállító jármű 1800 méterrel távolabbi, összelátással nem rendelkező tartózkodási helyének (Mammut mélygarázs) pontos ismeretére a követésen, vagy megfigyelésen kívül nem adható reális magyarázat.
Az Rtv. bírói engedélyhez nem kötött titkos információgyűjtésre vonatkozó szabályai szerint a Rendőrség bűnüldözési feladatának teljesítése érdekében – egyebek mellett – a bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható és vele kapcsolatban lévő személyt, valamint a bűncselekménnyel kapcsolatba hozható helyiséget, épületet és más objektumot, terep- és útvonalszakaszt, járművet, eseményt megfigyelhet, arról információt gyűjthet, az észlelteket hang, kép, egyéb jel vagy nyom rögzítésére szolgáló technikai eszközzel (a továbbiakban: technikai eszköz) rögzítheti. (Rtv. 64. § (1) bekezdés.) A részemre megküldött rendőri jelentés, illetve a főkapitányi tájékoztatás azonban még csak nem is utal arra, hogy bárki is bűncselekmény elkövetésével lett volna gyanúsítható. A rendelkezésre álló dokumentumok a követés, illetve megfigyelés lehetséges indokára való utalást sem tartalmaznak. Megjegyzem, hogy a bűncselekmény elkövetése eleve a rendezvény feloszlatását is megalapozta volna.
Úgy vélem, hogy a jogállami működéssel nem egyeztethető össze, hogy a Rendőrség – ha annak törvényi feltételei nem állnak fenn, vagyis nem gyanúsítható bűncselekmény elkövetésével – bárkivel szemben bírói engedélyhez nem kötött titkos információgyűjtésnek minősülő tevékenységet folytasson. Ennek megfelelően megengedhetetlennek tartom, hogy bárkit, különösen pedig egy politikai mozgalom tagjait ebbéli tevékenységükkel összefüggésben megfigyeljenek, vagy kövessenek. Hangsúlyozni kell, hogy a rendelkezésemre bocsátott rendőri jelentés szerint Budapest Rendőrfőkapitánya közrendvédelmi helyettesének az intézkedő rendőr főtiszt a „biztosítás folyamán, illetve a biztosítás befejezését követően jelentést [tett]”, vagyis az eseményekről szükségszerűen tudomással bírt.
A magyar alkotmánybírósági gyakorlatban – ld. 8/1990. (IV. 23.) AB határozat – az emberi méltósághoz való jog, az ún. általános személyiségi jog egyik megnyilvánulása. Az emberi méltósághoz való jog az általános személyiségvédelmi funkciójából eredően további külön nevesített jogokat – részjogosítványokat – is magában foglal, így például az önazonossághoz, az önrendelkezéshez való jogot, az általános cselekvési szabadságot, a magánszféra védelméhez való jogot. Az Alkotmánybíróság a külön nevesített jogokkal kapcsolatban hangsúlyozta, hogy az emberi méltósághoz való jog csak az emberi státus meghatározójaként, az élethez való joggal fennálló egységben korlátozhatatlan. Az anyajog mivoltából levezetett egyes részjogai azonban, bármely alapjoghoz hasonlóan, az Alkotmány 8. § (2) bekezdése szerint korlátozhatóak.
Az általános személyiségi jog jellegéből, anyajog mivoltából eredően az emberi méltósághoz való jog olyan szubszidiárius alapjog, amelyre mind az Alkotmánybíróság, mind más bíróságok minden esetben hivatkozhatnak az egyén autonómiájának védelmében, ha az adott tényállásra a konkrét, nevesített alapjogok egyike sem alkalmazható. 
Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy a BRFK eljárásával a jogállamiság elvével, valamint az emberi méltósághoz való jogból levezethető önrendelkezési joggal összefüggő visszásságot okozott.
2. Az intézkedő rendőrök a szálloda igazgatójához fordultak annak érdekében, hogy a megkezdődött vetítést leállítsák. 
Az Rtv. 13. § (1) bekezdése szerint a rendőr jogkörében eljárva köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha a közbiztonságot, a közrendet vagy az államhatár rendjét sértő vagy veszélyeztető tényt, körülményt vagy cselekményt észlel, illetve ilyet a tudomására hoznak. Az Rtv. 39. § (1) bekezdése b) és c) pontja pedig akként rendelkezik, hogy a rendőr magánlakásba bebocsátás vagy hatósági határozat nélkül nem léphet be, illetve nem hatolhat be, kivéve – egyebek mellett – bűncselekmény elkövetésének megakadályozása, megszakítása, vagy a bűncselekmény elkövetőjének vagy gyanúsítottjának elfogása és előállítása céljából; valamint közveszély, továbbá az életet vagy testi épséget fenyegető közvetlen veszély elhárítása, illetőleg az ilyen veszélyben lévők kimentése érdekében.
A feltárt tényállás és az idézett rendelkezések összevetése két eredményre vezethet: vagy a helyszínen tartózkodó rendőrök nem tettek eleget intézkedési kötelezettségüknek, és nem akadályozták meg a bűncselekményt, vagy a közrendet súlyosan veszélyeztető helyzetet, vagy nem történt olyan esemény, amely megalapozta volna a rendőri intézkedést.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy a BRFK eljárása a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggő visszásság mellett a véleménynyilvánítási szabadsággal összefüggő visszásságot okozott. 

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alapvető joggal összefüggő visszásság jövőbeni megelőzése, valamint az országosan egységes jogalkalmazás érdekében, az Obtv. 20. §-a alapján felkérem az országos rendőrfőkapitányt, hogy
1./ intézkedjen a gyülekezési joghoz kapcsolódó ismeretek komplex, iskolarendszerű (a szakközépiskolától, a főiskolai szinten keresztül a vezetőképzési bezárólag) képzésének bevezetése iránt;
2./ hívja fel a végrehajtó állomány, valamint az őket irányító közvetlen előjáróik figyelmét arra, hogy 
a./ az Alkotmány a véleményt annak érték, és igazságtartalmára tekintet nélkül védi;
b./ nem minősül a napirendtől való eltérésnek, és különösen nem alapozza meg a rendezvény feloszlatását, ha más kommunikációs csatornát is igénybe vesznek a demonstrálók, 
c./ a bejelentés során a részletekbe menően meghatározott napirend megkövetelése nem terjedhet odáig, hogy az egyfajta cenzúraként működjön,
d./ a népképviseleti szerv működésének súlyos megzavarása megalapozhatja ugyan a rendezvény feloszlatását, elengedhetetlen azonban, hogy minden esetben tartalmi vizsgálat előzze meg az intézkedést. 
3./ hívja fel az állomány figyelmét arra, hogy a bírói engedélyhez nem kötött titkos információgyűjtés alkalmazására kizárólag bűncselekmény elkövetésének megelőzésére, felderítésére, megszakítására, az elkövető kilétének megállapítására, elfogására, körözött személy felkutatására, tartózkodási helyének megállapítására, bizonyítékok megszerzésére, valamint a büntetőeljárásban részt vevők és az eljárást folytató hatóság tagjainak, az igazságszolgáltatással együttműködő személyek védelme érdekében, és törvényesen kerülhet sor;

Budapest, 2008. december 9.

Dr. Szabó Máté sk.