Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 5087/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna 
Az eljárás megindulása
A panaszos anya gyermeke apai kapcsolattartása ügyében kérte a segítségemet. A panaszos Hódmezővásárhely Város Polgármesteri Hivatal Gyámhivatalát (gyámhivatal) értesítette arról, hogy ez év március 25-étől munkavállalás céljából – hat éves gyermekével együtt – Londonban tartózkodik. Sérelmezte, hogy a gyámhivatal 2008. március 28-án és május 21-én a kapcsolattartás meghiúsítása eljárási bírsággal sújtotta, majd a Btk. 195. § (4) bekezdésére hivatkozva kiskorú veszélyeztetése vétsége miatt feljelentette. Végül a panaszos azt is kifogásolta, hogy a 2007. évben elmaradt kapcsolattartás végrehajtása tárgyában indult eljárások megindításától a jogerős döntésig több ízben egy évnél is hosszabb idő telt el.
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. Tekintettel arra, hogy az Obtv. 17. § (4) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz a jogerős közigazgatási határozat közlésétől számított egy éven belül lehet fordulni, a vizsgálatot ennek figyelembevételével folytattam.
Az ügy teljes körű feltárása érdekében a gyámhivataltól tájékoztatást és a vizsgált időszakban keletkezett dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem. 

Az érintett alkotmányos jog
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 
331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről (Gyszr.)

A megállapított tényállás
Az apai kapcsolattartást a Pesti Központi Kerületi Bíróság 22.P.10.843/2004/58. számú ítélete szabályozta. Az apa a folyamatos kapcsolattartások keretében minden hónap páratlan hétvégéjén péntek délután 17 órától vasárnap 18 óráig – az elvitel jogával tarthatott kapcsolatot gyermekével. Az ítélet a gyermek átadásának helyszínéül az Adonyi Rendőrőrs bejáratát jelölte meg. Az apai kapcsolattartás a szülők közötti konfliktusok miatt soha nem volt zökkenőmentes, az apa két éve nem találkozott gyermekével, a végrehajtási eljárások folyamatosak. A panaszos lakóhelyváltozása miatt Hódmezővásárhely Megyei Jogú Város Gyámhivatala (gyámhivatal) az ügyben 2006-ban vált illetékessé.
A Fejér Megyei Bíróság 2Pf.22.066/2007/3. számú, 2008. január 22-én kelt ítéletével a gyermek átadásának helyszínéül a gyermek mindenkori gondozási helyét jelölte meg. A bíróság az ítéletben felhívta a panaszos figyelmét arra, hogy az apát köteles értesíteni szokásos tartózkodási helyének megváltoztatásáról.
A gyermek apja Hódmezővásárhely Megyei Jogú Város Gyámhivatalánál (gyámhivatal) 2007. szeptember 20-án iktatott levelében az augusztus 3-5-én és 17-19-én elmaradt kapcsolattartások pótlását továbbá, utazási költségtérítést kért. Az eljárás megindulásáról az apát a gyámhivatal értesítette. Tekintettel arra, hogy az eljárás megindulásakor a panaszos tartózkodási helye Budapest XIII. kerülete volt, a gyámhivatal 2007. szeptember 27-én kelt átiratában a társhatóságot kérte az anya nyilatkoztatására. 
Az apa 2007 októbere és 2008 márciusa között havonta jelezte a kapcsolattartások elmaradását, és végrehajtást, valamint költségtérítést kért. A gyámhivatal az apát az eljárás megindításáról minden alkalommal értesítette, a tárhatóságot ismételten az anya nyilatkoztatására kérte.
A panaszos nyilatkozata először 2007. november 14-én érkezett a gyámhivatalhoz. A panaszos az augusztus 3-a és október 5-e közé eső elmaradt kapcsolattartásokról akként nyilatkozott, hogy azok nem az ő hibájából maradtak el. Nyilatkozatához csatolta az apának írt levelet, mi szerint 2007 januárjában született kisgyermeke gondozása miatt nem tudja közös gyermeküket a bírói ítéletben meghatározott helyszínre vinni. Kérte, hogy az apa ne ragaszkodjon a lakóhelyüktől távol eső helyszínhez. A panaszos a nyilatkozathoz mellékelt, egy gyermeke fertőző betegségéről szóló, dátum nélküli orvosi igazolást is. A panaszos tájékoztatta a gyámhivatalt arról, hogy a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában eljárás van folyamatban a Fejér Megyei Bíróságon.
A gyámhivatal a panaszost az igazolás dátumának kiegészítésére kérte. Az orvosi napló szerint a gyermek 2007. október 29-e és november 10-e között bárányhimlős volt.  
A gyermek apja november közepén a Dél-alföldi Regionális Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala (szociális és gyámhivatal) vezetőjénél panaszt tett a gyámhivatal elhúzódó eljárására. A szociális és gyámhivatal az iratokat bekérte az első fokú hatóságtól. A gyámhivatal az iratok felterjesztése előtt a 2007 első felében elmaradt kapcsolattartások tárgyában hozott végzését kiegészítette. A másodfokú hatóság megállapította, hogy a kiegészítő végzés nem tárta fel a tényállást kellően, a döntést a 02-60/2008. számú, 2008. február 8-án kelt végzésével megsemmisítve az első fokú hatóságot új eljárásra utasította. A szociális és gyámhivatal az ügyintézési határidő túllépését is megállapította, az apa 2007 szeptemberében benyújtott végrehajtási kérelem tárgyában azonban nem utasította az első fokú hatóságot.
A gyámhivatal – megismételt eljárás keretében – 2008. március 28-án kelt, 09-3204-17. számú végzésével, a gondozó szülő önhibáját megállapítva elrendelte a kapcsolattartás végrehajtását. Ugyanezen a napon kelt 09-3204-18., 19. és 20. számú végzésével a 2007 májusa és júliusa között elmaradt kapcsolattartások miatt a panaszost 5000, majd 10.000 Ft eljárási bírsággal sújtotta. Az ugyancsak március 28-án kelt, 09-2304-21/2008. számú végzés a panaszost az apa útiköltségének megtérítésére kötelezte. A végzések jogorvoslat hiányában 2008. május 19-én jogerőre emelkedtek. A panaszos 2008. július 28-án újrafelvételi eljárást kezdeményezett. A kérelmet a gyámhivatal 2008. augusztus 13-án kelt. 09-3204-55/2008. számú határozatával elutasította. A panaszos a határozatot megfellebbezte, a gyámhivatal megkeresésemre adott válaszának keltekor a (2008. október 21.) a másodfokú eljárás folyamatban volt.
2008 februárjában a panaszos levélben tájékoztatta a gyámhivatal vezetőjét, a jegyzőt és a polgármestert a Fejér Megyei Bíróság 2008. január 22-én kelt – a gyermek átadásának helyszínét megváltoztató – ítéletéről. A panaszos levele tartalmazta azt is, hogy apa és gyermeke két éve nem találkoztak egymással. Véleménye szerint a kapcsolattartás az apa –  gyermekét megalázó viselkedése, bántalmazó magatartása – miatt nem működött. Álláspontja szerint a gyermeket az apai kapcsolattartás veszélyeztetné. Tájékoztatta a hatóságot, hogy a kapcsolattartás megakadályozása érdekében a sajtó nyilvánosságához fordul. A panaszos a hatóság segítségét, és megoldási javaslatot kért, egyúttal tájékoztatta a gyámhivatalt arról is, hogy 2008 márciusától 10 hónapig Londonban fog dolgozni, csatolta, hogy az erről való értesítést az apa élettársa átvette. Mellékelte a Pesti Központi Kerületi Bírósághoz benyújtott kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában benyújtott keresetét. A XIII. kerületi gyámhivatalnál felvett jegyzőkönyv – melyben a panaszos elismerte, hogy 2007-ben a nyári időszakos kapcsolattartás, továbbá a 2007. decemberi kapcsolattartások az ő hibájából maradtak elért – 2008. február 21-én érkezett a gyámhivatalhoz. 
A gyámhivatal 09-3204-28/2008. számú, 2008. május 21-én kelt végzésével elrendelte  a 2007 szeptembere és decembere között elmaradt kapcsolattartások végrehajtását, 09-3204-29/2008. számú végzésével 25.000 Ft eljárási bírságot rótt ki a panaszosra, egyúttal felhívta a figyelmét arra is, hogy, ha a bírság ismételt kiszabását követően továbbra is akadályozza a kapcsolattartást a gyámhivatal kiskorú veszélyeztetése vétsége gyanúja miatt feljelentést tesz ellene. A feljelentést a gyámhivatal még aznap megtette, továbbá a 09-3204-30/2008. számú, végzésével a panaszost 11.284 Ft. utazási költségtérítésre kötelezte. A végzések fellebbezések hiányában jogerőre emelkedtek.
A gyámhivatal az apa 2008 májusában iktatott kérelmeit követően továbbra is kérte a XIII. kerületi társhatóságot a panaszos nyilatkoztatására. A panaszost a XIII. kerületi gyámhivatal idézte, majd tájékoztatta a hódmezővásárhelyi gyámhivatalt az anya elektronikus úton küldött, külföldi munkavállalásáról szóló nyilatkozatáról. Tekintettel arra, hogy az anya korábban erről tájékoztatta az eljáró hatóságot, a gyámhivatal tudomással bírt arról, hogy az apai  kapcsolattartás  továbbra sem lehetséges.
A panaszos 2008. július 21-én a gyámhivatalnak faxon elküldte az apának 2008 januárjában Londoni tartózkodásukról szóló tájékoztatását, javaslatát a kapcsolattartás lehetséges módjáról. A panaszos továbbította az apa válaszát is, mi szerint „nemcsak a gyermek átadásának helye van Londonban, hanem a tartásdíjat is a nevelő kezeihez kell folyósítani.” A panaszos mellékelte a levelek átvételét igazoló bizonylatokat.
Az apa júliusban a májusban és júniusban elmaradt kapcsolattartások végrehajtását kérte. Jelezte, hogy az anya a megadott Londoni címre küldött leveleket nem veszi át, tudomása szerint ezen a címen nem tartózkodik. Az apa kérte, hogy a gyermektartásíj felvételére a gyámhivatal rendeljen ki ügygondnokot. A kérelmet a gyámhivatal 09-3204-54/2008. számú, 2008. augusztus 13-án kelt határozatával elutasította. A határozatot az apa megfellebbezte. 
A gyámhivatal 2008. augusztus 13-án kelt 09-3204-50/2008. számú végzésével elrendelte a 2008 februárjában és március 15-én elmaradt kapcsolattartásokat, a 09-3204-51. számú végzéssel a panaszost 40.000 Ft eljárási bírsággal sújtotta. Az anya a végrehajtást elrendelő végzés ellen kifogással, az eljárási bírságot kiszabó végzés ellen fellebbezéssel élt.  A végrehajtási kifogásokat a gyámhivatal 2008. szeptember 1-jén kelt végzésével (09-3204-63/2008.) elutasította. A panaszos a végzéseket megfellebbezte, a másodfokú eljárás az iratok hivatalomhoz érkezésekor még folyamatban volt 
Az ugyancsak 2008. augusztus 13-án kelt 09-3204-52/2008. és 09.3204-53/2008. számú végzéseivel a gyámhivatal az apa március vége és június között elmaradt kapcsolattartásokra vonatkozó kérelmeit – figyelemmel arra, hogy a gyermek átadásának helyét a bíróság 2008. január 22-én kelt ítéletében a gyermek mindenkori tartózkodási helyét határozta meg, a tartózkodási hely megváltozásáról a panaszos az apát igazoltan értesítette –elutasította. A végzések ellen az apa végrehajtási kifogást nyújtott be. A kifogást a gyámhivatal 09-3204-65/2008. és 09-3204-66/2008. számú, 2008. szeptember 4-én kelt végzésével elutasította. Az apa a végzéseket megfellebbezte, a másodfokú eljárás az iratok hivatalomhoz érkezésekor még folyamatban volt. 

A vizsgálat megállapításai 
A Gyermekjogi Egyezmény deklarálja a gyermek jogát a különélő szülőjével való közvetlen és személyes érintkezéshez. A családjogi törvény a különélő szülőt nem csupán jogosítja, de kötelezi is a gyermekével való kapcsolattartásra. A gyermeket gondozó szülőt pedig kötelezi a zavartalan kapcsolattartás biztosítására. A Legfelsőbb Bíróság elvi éllel mutatott rá, hogy a házasság felbontásával nem szűnik meg a szülők közös felelőssége a gyermek sorsáért. (17. számú Irányelv a gyermek elhelyezésével kapcsolatos szempontokról) A házasság felbontása ennélfogva nem járhat azzal a következménnyel, hogy szüleinek egyikét a gyermek elveszítse. Mind a szülőnek, mind a gyermeknek törekednie kell a szülő-gyermeki kapcsolat fenntartására, mert a gyermek érdekében az áll, ha továbbra is maga mellett tudja mindkét szülőjét. A gyermeknek az egyik szülőnél történt elhelyezése nem érinti a másik szülőnek azt a jogát és kötelességét, hogy a gyermeket rendszeresen látogassa, szeretetét kinyilvánítsa, a gyermekével való meghitt viszonyt fenntartsa.
A vizsgált esetben a 6 éves gyermeknek évek óta semmilyen kapcsolata nincs az édesapjával. Az anya önhibáján kívülinek véli a találkozások elmaradását, a kapcsolattartás ellehetetlenítése azonban a gyermek a másik szülővel való harmonikus kapcsolat kialakítását akadályozza.
Álláspontom szerint a kapcsolattartásra a különélő szülők közötti kommunikáció, a gyermek érdekében való közös gondolkodás nélkül nem lehetséges. A gyermekkel életvitelszerűen együtt élő szülőt fokozott felelősség terheli a tekintetben, hogy a gyermek ne idegenedjen el másik szülőjétől. A gyermek fejlődése szempontjából kiemelkedő jelentőségű, hogy mindkét szülőjével megfelelő kapcsolatban legyen, ennek hiánya akár az egész életére kiható mély lelki válságot okozhat, ami egyaránt érintheti a gyermek lelki egészségét, erkölcsi fejlődését a szociális készségeinek kialakulását. Az Alkotmány 67. § (1) bekezdésében foglalt, a gyermek gondoskodáshoz és védelemhez való jogának biztosítása elsődlegesen szülői kötelezettség. Álláspontom szerint a felhívott alapjog érvényesülése szempontjából a szülők együtt/vagy különélése nem bír jelentőséggel, a családi élethez fűződő jog érvényesülését a szülők párkapcsolata megszűnését követően a szülő és a gyermek számára egyaránt biztosítani kell.
A Csjt. 92. § (6) bekezdése szerint a gyámhivatal a feladata a kapcsolattartásra vonatkozó bírósági határozat végrehajtása. A határozatot végrehajtó hatóságnak nincs lehetősége a jogerős döntésben meghatározottak felülvizsgálatára. A gondozó szülő körülményeiben bekövetkezett változások figyelembe vétele, a gyermek korábbi kapcsolattartások alatt a jogosult szülő részéről vélelmezett veszélyeztető magatartása ugyancsak nem a végrehajtási eljárás része. Előzőekre a kapcsolattartás újraszabályozása, korlátozása, szüneteltetése, vagy megvonása tárgyában indult eljárásokban van lehetőség. A bíróság 2008. január 22-én jogerős és végrehajtható döntésében – az első fokú bíróság döntésével megegyezően – az apa részéről nem tárt fel a gyermeket veszélyeztető felróható magatartást vagy körülményt.
A Gyer. vonatkozó rendelkezése szerint a gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartást rendező egyezségben, illetve a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban foglaltaknak önhibájából ismételten nem, vagy nem megfelelően tesz eleget, és ezáltal nem biztosítja a zavartalan kapcsolattartást.
Ha a gyámhivatal megállapítja az önhiba fennállását, a végrehajtás iránti kérelem beérkezésétől számított 30 napon belül végzéssel rendeli el a végrehajtást, és a mulasztó felet felhívja, hogy a végzés kézhezvételét követően esedékes kapcsolattartásnak – a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat szerinti időpontban és módon – tegyen eleget. Illetve hagyjon fel a gyermeknek a másik fél ellen történő nevelésével, továbbá figyelmezteti ezen kötelezettség önhibából történő nem teljesítésének jogkövetkezményeire, kötelezi a kapcsolattartás meghiúsítása folytán keletkezett igazolt költségek viselésére.
Amennyiben a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a végzésben foglalt kötelezettségének ezt követően sem tesz eleget, a gyámhivatal eljárási bírságot szabhat ki, ezen túlmenően – kérelemre – a gyermekjóléti központ kapcsolatügyelete, illetve a gyermekjóléti szolgálat közreműködését vagy a védelembe vétel elrendelését, illetve gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti.
Tekintettel arra, hogy az apai kapcsolattartás a korábbi végrehajtási intézkedések ellenére sem valósult meg, a kiskorú veszélyeztetése tárgyában tett feljelentés jogszabályi felhatalmazáson alapult. 
Előzőekre figyelemmel a gyámhivatal azon eljárásával összefüggésben, mely során a kapcsolattartást meghiúsító szülőt – motivációs, illetve kényszerítő jelleggel – eljárási bírság megfizetésére kötelezte, továbbá jogszabályi felhatalmazás alapján feljelentette alapvető jogokkal összefüggő sérelmet nem tártam fel.
A rendelkezésemre bocsátott dokumentumokból a hatósági eljárások elhúzódása is megállapítható. Az apa 2007 szeptemberében iktatott kérelméről érdemi döntés az eljárás megindulását követő hat hónap múlva született, a hivatalomnak küldött adatszolgáltatáskor több másodfokú eljárás folyamatban volt. Tény, hogy az eljárásra illetékes gyámhivatal mindkét szülő lakóhelyétől távol van, a panaszos meghallgatására – csecsemőkorú gyermekére is tekintettel – csak a belföldi jogsegély keretében nyílt lehetőség. Az eljárást a mindkét fél felettes és egyéb hatósághoz, szervhez benyújtott panasza is késlelteti. 
A gyámhivatal – 2007 szeptemberi – megkeresésére a társhatóságtól a válasz november közepén megérkezett. Az előzményekre és a panaszos nyilatkozatára tekintettel az önhiba megállapítható volt, a végrehajtás több hónappal későbbi elrendelése indokolatlan. 
A szociális és gyámhivatal az apa 2007 novemberében benyújtott panaszát vizsgálva 2008 februárjában a gyámhivatalt egy korábbi döntésével kapcsolatban új eljárásra utasította, azonban a 2007 szeptemberében benyújtott végrehajtási kérelem tekintetében – a Ket. 20. § (2) bekezdése alapján – az első fokon eljáró hatóságot az eljárás lefolytatására nem utasította.
A Ket. rendelkezése szerint az érdemi határozatot az eljárás megindításától számított harminc napon belül kell meghozni, a vizsgált esetben azonban a kapcsolattartás végrehajtása tárgyában a jogerős döntések minden esetben az ügyintézési határidő többszörös túllépésével születtek, több eljárás jelentésem írásba foglalásakor folyamatban volt. Az Alkotmánybíróság 72/1995. (XII. 15.) számú határozatában elvi éllel mutatott a közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentőségére. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon.
Mindezekre figyelemmel megállapítottam, hogy az első és másodfokon eljáró gyámhivatal késedelmes eljárása, döntése, a jogbiztonsághoz való alapjoggal összefüggésben visszásságot okozott a tisztességes eljáráshoz való jog tekintetében.

Intézkedések
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Hódmezővásárhely Megyei Jogú Város Gyámhivatalának, továbbá a Dél-alföldi Közigazgatási Hivatal Szociális és Gyámhivatala vezetőjénél – annak garanciális jelentőségére tekintettel – kezdeményezem:
– a jövőben fordítsanak fokozott figyelmet a Ket. rendelkezéseinek betartására.
– a folyamatban lévő eljárásban a gyermek legjobb érdekének figyelembe vételével hozzanak döntést.
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény az országgyűlési biztost a gyermek alkotmányos jogainak védelmére kötelezi. A biztos e feladatának ellátása során a gyermeki jogok érvényesülését a maga sajátos eszközeivel segíti, a gyermek alkotmányos jogait érintő – tudomására jutott – visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményez.
Figyelemmel arra, hogy a hatáskörömet szabályozó törvény vizsgálati lehetőségemet a hatóságokra, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekre korlátozza, intézkedési lehetőségem magánszemélyekkel szemben akkor sincs, ha a rendelkezésemre álló adatok alapján a gyermek alapvető jogainak érvényesülését magánszemély sérti, gátolja, vagy akadályozza, jelentésem erre vonatkozó megállapításokat nem tartalmaz.

Budapest, 2008. november 28.

Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
17. § (4) Ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
9. cikk 3. Az Egyezményben részes államok tiszteletben tartják a mindkét szülőjétől vagy ezek egyikétől külön élő gyermeknek azt a jogát, hogy személyes kapcsolatot és közvetlen érintkezést tarthasson fenn mindkét szülőjével, kivéve, ha ez a gyermek mindenek felett álló érdekeivel ellenkezik.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
92. § (1) A gyermeknek joga, hogy különélő szülőjével személyes és közvetlen kapcsolatot tartson fenn. A gyermekétől különélő szülő joga és kötelessége, hogy gyermekével kapcsolatot tartson fenn, vele rendszeresen érintkezzen (a kapcsolattartás joga). A gyermeket nevelő szülő vagy más személy köteles a zavartalan kapcsolattartást biztosítani.
(4) A kapcsolattartásról - a szülők megegyezésének hiányában, illetőleg a szülők és a gyám közötti vita esetében - a gyámhatóság dönt. Ha házassági vagy gyermekelhelyezési per van folyamatban, a szülők megegyezésének hiányában a kapcsolattartásról a bíróság dönt. 
(6) A kapcsolattartásra vonatkozó bírósági határozat végrehajtásáról a gyámhatóság gondoskodik.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
20. § (1) A hatóság a hatáskörébe tartozó ügyben illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének a rá irányadó ügyintézési határidőn belül nem tesz eleget, a felügyeleti szerv - kérelemre vagy hivatalból - soron kívül, de legkésőbb a tudomásszerzéstől számított öt napon belül kivizsgálja a mulasztás okát.
(2) A hatóság mulasztása esetén a felügyeleti szerv újabb - az ügyfajtára irányadó ügyintézési határidő és a döntés-előkészítés fokának figyelembevételével megállapított - határidő kitűzésével a mulasztó hatóságot három napon belül az eljárás lefolytatására utasítja.
(3) Ha a felügyeleti szerv által megállapított újabb határidő eredménytelenül telt el, a felügyeleti szerv az eljárásra haladéktalanul - a (4) és (5) bekezdésben foglalt kivétellel - a mulasztóval azonos hatáskörű másik hatóságot jelöl ki, egyidejűleg a mulasztó hatóság vezetője ellen fegyelmi eljárást kezdeményez. A kezdeményezés alapján a fegyelmi eljárás megindítása kötelező. A kijelölt hatóság az ügyben irányadó ügyintézési határidőn belül köteles érdemi határozatot hozni.
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(2) Kiskorú ügyfél esetében, továbbá ha életveszéllyel vagy súlyos kárral fenyegető helyzet elhárítása indokolja, vagy ha a közbiztonság érdekében egyébként szükséges, az érdemi határozatot soron kívül kell meghozni.
(3) Az ügyintézési határidőbe nem számít be:…e) az eljárás felfüggesztésének időtartama,
(5) Az ügyintézési határidő a kérelemnek az eljárásra hatáskörrel és illetékességgel rendelkező hatósághoz történő megérkezése napján, illetve az eljárás hivatalból történő megindításának napján kezdődik. Ezt a szabályt kell alkalmazni azokban az esetekben is, amikor a magyar hatóság eljárásának megindításához szükséges kérelmet nem magyar hatóságnál lehet benyújtani.
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja.
(2) Végzés csak a határozat elleni fellebbezésben támadható meg, kivéve a (3) és (4) bekezdésben, továbbá a 109. § (2) bekezdésében szabályozott eseteket. Törvény az önálló fellebbezést egyéb esetekben is lehetővé teheti.
(3) Az eljárást felfüggesztő, az eljárást megszüntető, a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül elutasító, az eljárási bírságot kiszabó, valamint a költség összegének megállapítása és a költségviselés tárgyában hozott elsőfokú végzés ellen önálló fellebbezésnek van helye.
103. § (1) Ha az ügyfél fellebbezési kérelme alapján a hatóság megállapítja, hogy döntése jogszabályt sért, a döntését módosítja vagy visszavonja.
(2) A hatóság az ügyfél fellebbezési kérelme esetén a nem jogszabálysértő döntést akkor is visszavonhatja, illetve a fellebbezésben foglaltaknak megfelelően módosíthatja, ha a kérelemben foglaltakkal egyetért, feltéve hogy az ügyben nincs ellenérdekű fél.
(3) A fellebbezés nyomán hozott döntést közölni kell a fellebbezővel, továbbá azokkal, akikkel a megtámadott határozatot közölték.
140. § (1) Ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban együtt: meghatározott cselekmény) irányul, a teljesítés elmaradása esetén a végrehajtást foganatosító szerva) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, b) feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze vagy mással elvégeztesse, c) a jogosult kérelmére a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti, d) ha a teljesítés elmaradása a kötelezettnek felróható, a kötelezettel szemben eljárási bírságot szabhat ki, e) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt.
(2) A végrehajtást foganatosító szerv az (1) bekezdés a) és b) pontja esetében a kötelezettet a teljesítéssel előreláthatóan felmerülő költség előlegezésére kötelezi, vagy ha ez nem vezet eredményre, a költséget megelőlegezi.
(7) Az eljáró hatóság vezetője - ha azt törvény nem zárja ki - az ügyintézési határidőt indokolt esetben egy alkalommal, legfeljebb harminc - kiskorú ügyében legfeljebb tizenöt - nappal meghosszabbíthatja. Erről értesíteni kell az ügyfelet és mindazokat, akiket az eljárás megindításáról értesítettek.
112. § (1) Ha az ügyfélnek a jogerős határozattal lezárt ügyben a határozat jogerőre emelkedését követően jutott tudomására a határozat meghozatala előtt már meglévő, az eljárásban még el nem bírált és az ügy elbírálása szempontjából lényeges tény, adat vagy más bizonyíték, a tudomásszerzéstől számított tizenöt napon belül újrafelvételi kérelmet nyújthat be, feltéve, hogy elbírálása esetén az ügyfélre kedvezőbb határozatot eredményezett volna.

1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
195. § (4) Aki a bírósági vagy hatósági határozat alapján nála elhelyezett kiskorú és a kiskorúval kapcsolattartásra jogosult személy közötti kapcsolat kialakítását vagy fenntartását a kapcsolattartás kikényszerítése érdekében alkalmazott bírság kiszabását követően is akadályozza, vétséget követ el, és egy évig terjedő szabadságvesztéssel, közérdekű munkával vagy pénzbüntetéssel büntetendő.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 
27. § (1) A kapcsolattartás célja, hogy a) a gyermek és a 28. § (1) bekezdése szerinti kapcsolattartásra jogosult személyek (a továbbiakban: kapcsolattartásra jogosult) közötti családi kapcsolatot fenntartsa, továbbáb) a kapcsolattartásra jogosult szülő a gyermek nevelését, fejlődését folyamatosan figyelemmel kísérje, tőle telhetően segítse.
(6) A gyermek érdekét veszélyeztető felróható magatartás vagy körülmény hiányában a kapcsolattartásra jogosulttól az elvitel jogát is magában foglaló kapcsolattartás nem vonható meg.
31. § (1) A gyámhivatal, illetve a bíróság a kapcsolattartás szabályozására irányuló kérelmet elutasítja, ha a kapcsolattartásra jogosult a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését súlyosan veszélyeztette, illetőleg a szülő szülői kötelességeit - a tartási kötelezettség kivételével - önhibájából tartósan nem teljesítette, illetve elhanyagolta, és magatartásán nem változtatott.
(2) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a már megállapított kapcsolattartási jogot a gyermek érdekében - kérelemre - korlátozza, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére visszaél. Visszaélésnek minősül az is, ha a jogosult nem a szabályozásnak megfelelően él kapcsolattartási jogával, illetve ha ezen kötelezettségének önhibájából 6 hónapig nem tesz eleget.
(3) A kapcsolattartási jog korlátozása során a gyámhivatal vagy a bíróság a már megállapított kapcsolattartás formájának vagy gyakoriságának, továbbá időtartamának megváltoztatásáról dönthet.
(4) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság - kérelemre - meghatározott időre a kapcsolattartási jog szüneteltetését rendeli el, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél. A szünetelés leghosszabb időtartama 6 hónap, különösen súlyos visszaélés esetén 1 év.
(5) A gyámhivatal, illetőleg a bíróság a határozatában megállapított kapcsolattartási jogot - kérelemre - megvonja, ha a jogosított a jogával a gyermek vagy a gyermeket nevelő személy sérelmére súlyosan visszaél, és e magatartásával a gyermek nevelését és fejlődését súlyosan veszélyeztette.
32. § (1) A kapcsolattartás újraszabályozását - ide nem értve a kapcsolattartás korlátozását, szüneteltetését vagy megvonását - a kapcsolattartást rendező határozat jogerőre emelkedésétől számított két éven belül abban az esetben lehet kérni, ha azok a körülmények, amelyekre a bíróság vagy a gyámhivatal a döntését alapította utóbb lényegesen megváltoztak és a kapcsolattartás újraszabályozása a gyermek érdekeit szolgálja.
(2) A kapcsolattartás újraszabályozása során a bíróság vagy a gyámhivatal a korábban megállapított kapcsolattartás formájának, gyakoriságának, időtartamának, helyének megváltoztatásáról - külön-külön vagy együttesen - is dönthet.
(3) Ha a kapcsolattartás újraszabályozására indult eljárásban a rendelkezésre álló adatok szerint a kapcsolattartási jog korlátozása, szüneteltetése vagy megvonása látszik indokoltnak a gyámhivatal, illetőleg a bíróság a határozatban megállapított kapcsolattartás végrehajtását az új határozat jogerőre emelkedéséig felfüggesztheti.
(4) A gyámhivatal, illetve a bíróság kérelemre a kapcsolattartás újraszabályozására indult eljárásban a gyermek érdekében a kapcsolattartás korlátozását feloldhatja, illetve a kapcsolattartási jogot visszaállíthatja, ha azok a körülmények, amelyekre a határozatát korábban alapította, már nem állnak fenn.
33. § (1) A kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat végrehajtása iránti eljárás megindításának
a) a kapcsolattartás pótlására, ennek hiányában a kapcsolattartásra - a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban - előírt határidő elteltétől, illetve
b) a (2) bekezdés szerinti veszélyeztető magatartás tudomásra jutásától 
számított 30 napon belül van helye.
(2) A gyermek fejlődését veszélyezteti, ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartást rendező egyezségben, illetve a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatban foglaltaknak önhibájából ismételten nem, vagy nem megfelelően tesz eleget, és ezáltal nem biztosítja a zavartalan kapcsolattartást.
(3) Ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a kapcsolattartás végrehajtása iránti kérelmét visszavonja, ugyanannak az elmaradt kapcsolattartásnak a végrehajtására nem indíthat újabb eljárást.
(4) Ha a gyámhivatal az (1)-(2) bekezdésben foglaltak vizsgálata során megállapítja az önhiba fennállását, a végrehajtás iránti kérelem beérkezésétől számított 30 napon belül végzéssel elrendeli a végrehajtást. A végrehajtást elrendelő végzésben a mulasztó felet
a) felhívja, hogy a végzés kézhezvételét követően esedékes kapcsolattartásnak a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozat szerinti időpontban és módon tegyen eleget, illetve hagyjon fel a gyermeknek a másik fél ellen történő nevelésével,
b) figyelmezteti az a) pont szerinti kötelezettség önhibából történő nem teljesítésének jogkövetkezményeire,
c) kötelezi a kapcsolattartás meghiúsítása folytán keletkezett igazolt költségek viselésére.
(5) Ha a kapcsolattartásra jogosult vagy a kapcsolattartásra kötelezett a (4) bekezdés szerinti végrehajtást elrendelő végzésben foglalt kötelezettségének nem tesz eleget, a Ket. 140. § (1) bekezdésében foglaltakon túl a gyámhivatal kérelemre, a kérelem beérkezésétől számított 30 napon belül végzéssel
a) a gyermekjóléti központ kapcsolatügyeletének, illetve a gyermekjóléti szolgálatnak a közreműködését vagy a védelembe vétel elrendelését kezdeményezheti, ha a kapcsolattartás gyakorlása konfliktusokkal jár, folyamatosan akadályokba ütközik, illetve a felek között kommunikációs zavarok állnak fenn,
b) a gyermekvédelmi közvetítői (mediációs) eljárás igénybevételét kezdeményezheti azzal, hogy amennyiben a felek bejelentik a gyermekvédelmi közvetítői eljárás igénybevételére vonatkozó szándékukat, a 30/A. § (2) bekezdése alapján felfüggeszti a végrehajtási eljárást.
(6) Az (5) bekezdésben foglalt intézkedések meghozatalára a (4) bekezdés szerinti végrehajtást elrendelő végzés jogerőre emelkedésétől számított 1 éven belül van lehetőség.
(7) Ha a kapcsolattartásra kötelezett a gyermeket bizonyíthatóan folyamatosan a kapcsolattartásra jogosult ellen neveli és a kapcsolattartás engedélyezése tárgyában hozott határozatnak a (4)-(5) bekezdés szerinti végrehajtási intézkedések ellenére sem tesz eleget, a gyámhivatal a) a gyermek elhelyezésének megváltoztatása iránt pert indíthat, feltéve, hogy az elhelyezés megváltoztatása a kiskorú gyermek érdekében áll, b) feljelentést tesz a Gyszr. 8. §-a (2) bekezdésének a) pontja alapján a Büntető Törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény (a továbbiakban: Btk.) 195. §-ának (4) bekezdése szerinti kiskorú veszélyeztetése miatt.
(8) A költségviselésről és az eljárási bírságról külön végzésben kell rendelkezni, amely ellen fellebbezésnek van helye. A végrehajtási eljárásban hozott más végzés ellen fellebbezésnek nincs helye, az ellen a Ket. szabályai szerint végrehajtási kifogás terjeszthető elő.
33/B. § (1) Ha a kapcsolattartás a 14. életévét betöltött gyermek befolyásmentes, önálló akaratnyilvánítása miatt hiúsul meg, a gyámhivatal - kérelemre - a Ket. 148. §-a (1) bekezdésének c) pontja alapján a végrehajtási eljárást felfüggeszti, feltéve, hogy
a) a felek igénybe veszik a 30/A-30/D. § szerinti gyermekvédelmi közvetítői eljárást, vagy
b) a felek bármelyike kéri a kapcsolattartás újraszabályozását, illetve megvonását.
(2) A gyámhivatal végzésben dönt a végrehajtási eljárásnak az (1) bekezdés szerinti felfüggesztéséről, amely ellen fellebbezésnek van helye.

331/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet a gyermekvédelmi és gyámügyi feladat- és hatáskörök ellátásáról, valamint a gyámhatóság szervezetéről és illetékességéről
8. § (2) A városi gyámhivatal feljelentést tesz a) a gyermek veszélyeztetése vagy a tartás elmulasztása miatt.