Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4374/2008. számú ügyben
Előadó: dr. Bene Beáta
Az eljárás megindulása
A panaszos Budapest XV. kerületi önkormányzat jegyzőjének eljárását sérelmezve fordult hozzám, beadványában előadta, hogy birtokvédelmi kérelme ügyében a jegyző nem járt el.
A panaszban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz, valamint a jogorvoslathoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
Az ügy alapos feltárása érdekében a jegyző tájékoztatását kértem eljárásáról.

A megállapított tényállás
A rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a hatóság az ügyfél szomszédját 1997-ben kelt birtokvédelmi határozatában kötelezte az ecetfának a panaszos kertjébe átnyúló ágainak és gyökereinek az eltávolítására. A határozat végrehajtása érdekében utoljára 2003-ban érkezett végrehajtási kérelem.
A panaszos unokája 2006-ban fordult birtokvédelem érdekében a jegyzőhöz, amely eljárást a hatóság megszüntette, az ügyfél a döntés ellen nem élt fellebbezési jogával.
Ezt követően a panaszos a jegyző fogadó óráján 2007. november közepén szóban előadva sérelmezte szomszédjának magatartását, amely szerint a szomszéd engedély nélkül épített garázst, áztatja lakóházának a tűzfalát. A meghallgatásról jegyzőkönyv a beküldött iratok között nem található, csak a jegyző írásos intézkedése az építésügyi osztály felé. Az építésügyi hatóság a panaszos jelenlétében 2008. január 22-én helyszíni szemlét tartott, a jegyzőkönyvben foglaltak szerint a panaszos 5 pontban előadta sérelmeit, többek között, hogy a csapadékvíz nem folyik el, a falra felfuttatott növények lazítják a felújított vakolást, és sérelmezte a locsolást is, továbbá kérte a hatóság korábban hozott határozatának végrehajtását, az ecetfa kivágását. E jegyzőkönyvet mind a panaszos, mind a hatóság alkalmazottjai aláírták. Ezt követően az építésügyi hatóság 2008. január 25-én a kérelmek egy részében megállapította hatáskörének hiányát és áttette további intézkedés céljából az igazgatási osztályra. 
Az igazgatási osztály február 21-én ismételt helyszíni szemlét tartott, az ott tapasztaltakat és az ügyfél nyilatkozatait (aki a szomszéd szabálytalan építkezése miatt nem kíván építésügyi hatósági eljárást kezdeményezni, azonban birtokvédelmi eljárást igen) a jegyzőkönyvben rögzítette, amelynek aláírását azonban az ügyfél megtagadta, mert véleménye szerint „az nem a valóságot tartalmazza”.
Időközben az építésügyi hatóság a panaszost felszólította az illeték lerovására, majd eljárását megszüntette az ügyfél kérelmének a visszavonására, illetve az illeték meg nem fizetésére hivatkozva.
A birtokvédelmi eljárással kapcsolatosan a jegyző alábbi véleményét fejtette ki: „A Ptk. szerint csak az egy évnél nem régebbi birtokvédelmi sérelmek tartoznak jegyzői hatáskörbe, az egy évnél régebbi sérelem orvoslása bírósági hatáskörbe tartozik. A fák illetve a növények kivágása kifejezetten bírósági hatáskörbe tartozó kérdés a Ptk. 104. § (2) bekezdése illetőleg a 7. § (1) bekezdése szerint. (Ezt tartalmazza továbbá a PK. 3. számú állásfoglalás is, amely a növényzet eltávolítása iránti indított perben a döntésnél irányadó szempontokat foglalja össze). Kifejezetten bírósági hatáskörbe tartozó ügyekben a közigazgatási szerv nem járhat el. … A panaszos szóban elmondott kérelmét (az ügyfél helyzetének könnyítése érdekében) jegyzőkönyvbe foglalták, amelynek aláírását azonban a panaszos megtagadta. Aláírás hiányában a jegyzőkönyvbe foglalt kérelem nem fogadható el és nem lehet alapja birtokvédelmi eljárásnak. … megismétlem, hogy birtokvédelmi eljárás megindítására, illetve végrehajtására irányuló (az ügyfél által aláírt) kérelem nem érkezett, így birtokvédelmi eljárással kapcsolatos intézkedésre sem kerülhetett sor.”

Az érintett alkotmányos jogok
1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

Az alkalmazott jogszabályok
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.)
A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.)
A Polgári Törvénykönyv hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1960. évi 11. törvényerejű rendelet (Ptké.)

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 17. § (4) bekezdése kimondja, ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.
Tekintettel arra, hogy az ügyben sérelmezett szerv a jegyző, aki Obtv. 29. § (1) bekezdésének a/ pontja értelmében közigazgatási feladatot ellátó szerv, ezért eljárásának vizsgálata az ombudsmani hatáskörbe tartozik.
A beadványban megfogalmazott panasz alábbi részeiben hatásköröm hiányát állapítom meg. Egyrészt az 1997-ben kelt birtokvédelmi határozat végrehajtási ügyében, mivel a végrehajtás elévült az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. tv. 86. § (1) – (2) bekezdései értelmében nincs helye további végrehajtásnak, ha a határozat jogerőre emelkedése, illetve a legutóbbi végrehajtási cselekmény óta több mint 3 év eltelt. Az iratok alapján megállapítottam, hogy a legutóbbi végrehajtási cselekményre 2003. február 26-án került sor.
Másrészt a panaszos unokája által benyújtott birtokvédelmi ügy vizsgálatában, mert a határozat jogerőre emelkedése óta egy év eltelt, továbbá a kérelmező jogorvoslati lehetőségét sem merítette ki.

II. A sérelmezett eljárás tekintetében
A hatóságot eljárási kötelezettség terheli a Ket. 20. §-ának (1) bekezdésének értelmében, „a hatóság a hatáskörébe tartozó ügyben illetékességi területén köteles eljárni”. A Ket. 29. § (1) bekezdése meghatározza, hogy a hatósági eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára, más hatóság kezdeményezésére, külön jogszabályban meghatározott panaszra (továbbiakban együtt kérelem) vagy hivatalból indul meg. Az érdemi határozatot a kérelem hatósághoz való beérkezésének napjától számított 30 napon belül kell meghozni. [Ket. 33. § (1) bek.]
Az ügyfél a hatósági eljárás megindítását – a jogszabályban meghatározott kivételekkel – mind szóban, mind írásban kérelmezheti, a Ket. 39. (1) bekezdése szerint az ügyfél szóban előterjesztett kérelmét rögzíteni kell, ennek leggyakoribb formája a jegyzőkönyv felvétele. A kérelem lényegi eleme, hogy az ügyfél lehetőség szerint pontosan és érthetően megjelölje, mit is kér a hatóságtól. A Ket. 34. § (5) bekezdése azonban kimondja, hogy „a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha ez nem egyezik az ügyfél által használt elnevezéssel.” Az előzőek szerint a törvény a kérelemmel szemben azt követeli meg, hogy annak benyújtója az eljárásban ügyfélnek tekinthető legyen és azt az abban foglalt tartalom alapján szükséges elbírálni.
A Ket. rendelkezik a kérelem érdemi vizsgálat nélküli elutasításának, illetve az eljárás megszüntetésének módjáról és eseteiről. A törvény kimondja, hogy a kérelmet a hatóság érdemi vizsgálat nélkül 8 napon belül végzéssel elutasítja, ha a hatóságnak nincs hatásköre és a kérelem áttételének sincs helye [Ket. 30. § b/ pont]. Az eljárását pedig a hatóság végzéssel megszünteti, ha a kérelem érdemi vizsgálat nélküli elutasításának lett volna helye, az elutasítási ok azonban az eljárás megindítását követően jutott a hatóság tudomására [Ket. 31. § (1) a./ pont]. 
Jogellenességről akkor beszélhetünk, ha a Ket. 33. § (7) bekezdése alapján nem került sor a határidő meghosszabbítására, s a jogszabályban megállapított ügyintézési határidő anélkül telt le, hogy a kérelem tárgyában döntést hoztak volna. A jogellenesség megállapításának nem előfeltétele a személyes vétkesség fennállása, a jogellenesség akkor is fennáll, ha sem az ügyintézőjét, sem a vezetőjét nem terheli kötelezettségszegés. (A közigazgatási jog nagy kézikönyve, szerkesztette: Kilényi Géza Budapest 2008.)
Ezt követően a hatóság hatáskörének megállapításával kapcsolatos szabályozást tekintettem át. A birtokvédelmi ügyekben eljáró szervek hatáskörét a Ptk. határozza meg, amely szerint, az akit birtoklásában zavarnak a jegyzőtől egy éven belül kérheti a zavarás megszüntetését [Ptk. 191. § (1)]. „Lényeges azonban, hogy az említett egy éves határidő mikor kezdődik. Ha a birtokháborítás egyetlen cselekményből áll, a határidő a cselekmény befejezésének napján kezdődik. Amennyiben viszont a birtokháborítás folyamatos cselekvésben nyilvánul meg, az álláspont nem egységes. Az egyik nézet szerint a kezdő időpont a folyamatos magatartás megkezdésével esik egybe. Amennyiben a birtokháborító magatartás bizonyos időközönként ismétlődik, az egyes birtokháborító magatartásokat különválasztva lehet megállapítani, hogy az egy év melyiknél telt le, s melyiknél nem.” (Ptk. indokolás)
 Hasonló álláspontot fogalmaz meg a Ptk. magyarázata is, folyamatos cselekmény, ha az azonos magatartás megszakítás nélkül vagy csak kisebb megszakításokkal hosszú időn át tart. Kérdés, hogy az államigazgatási eljárás a folyamatos cselekmény elkezdésétől számított egy éven belül indítható vagy mindaddig amíg, a folyamatos cselekmény tart. Véleményünk szerint a folyamatos cselekmény kezdete az irányadó. Az egy évnél tovább tartó és ezért már kialakult állapotot létrehozó magatartás esetén … az államigazgatási eljárás lefolytatása nem indokolt.” (A Polgári Törvénykönyv magyarázata KJK Kiadó 1995)
A vonatkozó szabályozás figyelembevételét követően vizsgálatom a jegyző eljárásának jogszerűségére irányult.
A jegyző – a fogadó óráján megjelent ügyfél szóban előadott, de jegyzőkönyvben nem rögzítetett kérelme alapján – az építésügyi hatóságot utasította eljárásra. A hatóság által tartott helyszíni szemlén jegyzőkönyvben rögzítették az ügyfél birtokvédelmi tárgyú kérelmeit, amely megküldésre került további intézkedés céljából a birtokvédelemi ügyekben a jegyző nevében eljáró szervezeti egységhez, az igazgatási osztály az áttétel alapján helyszíni szemlét tartott. Ezt követően birtokvédelmi ügyben intézkedés nem történt.
Álláspontom szerint a társhatóságtól érkezett áttétel alapján a birtokvédelmi hatóság eljárása megindult, ezt támasztja alá az is, hogy a hatóság az ügyben a tényállás tisztázása érdekében helyszíni szemlét tartott, ahol megtekintette a helyszínt és rögzítette az ügyfél nyilatkozatait. A jegyzőkönyvet az aláírások hitelesítik. Az ügyfél a jegyzőkönyv aláírását megtagadta, mert véleménye szerint az abban foglaltak nem a valóságot tartalmazzák. Ez esetben a tisztességes eljárás a hatóságtól azt követeli meg, hogy a hatóság tisztázza az ellentmondás okait, amelyre utaló körülményeket az iratokban nem találtam. Utalnom kell arra is, hogy a jegyzőkönyv hitelét nem érinti, ha aláírását valaki indokolatlanul megtagadja. 
Továbbá, amennyiben a hatóság azt állapítja meg a tényállás tisztázása során, hogy az ügy elbírálása nem tartozik a hatáskörébe, akkor az ügyet átteszi az illetékes közigazgatási szervhez, vagy ha ez nem lehetséges döntést hoz, amelyben megállapítja hatáskörének hiányát. 
A jegyző eljárásának tárgya a birtoklás tényén alapuló birtokvédelem biztosítása, amelynek az a rendeltetése, hogy a jogkérdés eldöntéséig az eredeti állapotot biztosítsa. Ebből az következik, hogy önmagában azért, mert a jogkérdés is vitás, nem lehet az eljárást és a birtokvédelmet megtagadni, csak akkor, ha nyilvánvaló a birtokláshoz való jog hiánya. A nyilvánvaló kitétel arra utal, hogy bonyolult bizonyításnak és hosszadalmas ügyintézésnek nincs helye. Az, hogy valaki nem jogosult a birtoklásra a jogcím alapján, tehát okiratok alapján eldönthető. A jegyzőnek nem kell a jogkérdést megítélni, mert ez a bíróság feladata. Ez azonban nem jelenti azt, hogy a jegyző mentesül az érdemi döntési kötelezettség alól. 
Nézetem szerint a jegyző hatásköre hiányának megállapítása érdekében nem hivatkozhat a PK. 3. sz. állásfoglalásra, mert az nem a közigazgatási eljárásra, hanem a bírósági eljárásban figyelembe vehető szempontokat határozza meg.
Ezek ismeretében nem fogadható el a hatóság által előterjesztett az a vélemény, hogy az ügyben birtokvédelmi eljárás nem indult, mert a hatóság több esetben megsértette az általános eljárási szabályokat. Kezdve ott, hogy a jegyzői fogadóórán az ügyfél által szóban elmondottakról nem készült jegyzőkönyv, majd pedig az ügyfél által a helyszíni szemlén tett nyilatkozatát (amelyet már jegyzőkönyvbe is rögzítettek, amelyet az ügyfél alá is írt, az építésügyi hatóság további intézkedés céljából meg küldte az igazgatási osztálynak) nem tekintette tartalma ellenére sem a birtokvédelmi eljárás alapját képező kérelemnek. A jegyző által kifejtett álláspontnak mond ellent az is, ha nem indult eljárás, akkor milyen ügyben ill. milyen eljárás keretében tartott helyszíni szemlét, amely a közigazgatási eljárásban a tényállás tisztázásához igénybe vehető bizonyítási eszköz. 
Hangsúlyozottan rá kívánok mutatni arra, hogy a jegyzőnek birtokvédelmi ügyekben döntési kötelezettsége áll fenn, és eljárásában mind a Ket. mind a Ptk. szabályait figyelembe kell vennie. 
Álláspontom szerint az ügyben a Ket. 20. § (1) bekezdése értelemében a hatóságnak eljárási kötelezettsége keletkezett, amely alapeljárás a hatóság részéről a döntésének meghozatalával fejeződik be.

III. Alapvető jogok tekintetében
A jogbiztonság, mint alapvető jog fogalmának értelmezésénél az Alkotmánybíróság döntéseiben megfogalmazott elveket vettem figyelembe
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatban, a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. A döntés szerint az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket. … Az Alkotmánybíróság mindezek alapján hivatalból eljárva mulasztásban megnyilvánuló alkotmánysértést állapított meg azért, mert az általános és a különös államigazgatási eljárási törvényekben egyébként tételesen előírt ügyintézési határidők – a közigazgatási szerv mulasztásából eredő – be nem tartása ellen a jogszabályok nem nyújtottak hatékony jogvédelmi eszközt az ügyfél számára. 
Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a jogorvoslathoz való jog tényleges érvényesüléséhez a „jogorvoslás” lehetősége is szükséges, vagyis az, hogy a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát (23/1998. (VI. 9.) AB határozat, 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, 19/1999. (VI. 25.) AB határozat). 
Mindebből következően megállapítom, hogy Budapest XV. kerület jegyzője döntéshozatali kötelezettségének elmulasztása miatt a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményével, ezen belül a tisztességes eljárással, valamint a jogorvoslathoz fűződő joggal összefüggő visszásságot okozott.

Kezdeményezés
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem, hogy Budapest Főváros XV. Kerület Önkormányzata jegyzője a visszásságot döntésének meghozatalával orvosolja.

Budapest, 2008. november 26.
Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény
20. § (1) A hatóság a hatáskörébe tartozó ügyben illetékességi területén köteles eljárni. 
29. § (1) A hatósági eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára, más hatóság kezdeményezésére, külön jogszabályban meghatározott panaszra (a továbbiakban együtt: kérelem) vagy hivatalból indul meg.
30. § A hatóság a kérelmet érdemi vizsgálat nélkül, nyolc napon belül végzéssel elutasítja, ha
a) az eljárásra magyar hatóságnak nincs joghatósága,
b) a hatóságnak nincs hatásköre vagy nem illetékes, és a kérelem áttételének nincs helye, továbbá ha a kérelem áttételéhez szükséges adatok a kérelemből hiányoznak, és azok hivatalból sem állapíthatóak meg,
c) a kérelem nyilvánvalóan lehetetlen célra irányul,
d) jogszabály az igény érvényesítésére határidőt állapít meg, és a kérelem elkésett,
e) a hatóság az ügyet érdemben már elbírálta, és változatlan tényállás és jogi szabályozás mellett ugyanazon jog érvényesítésére irányuló újabb kérelmet nyújtottak be, és újrafelvételnek nincs helye, feltéve hogy a kérelem érdemi vizsgálat nélküli elutasítását jogszabály nem zárja ki,
f) a kézbesítési vélelem megdöntése iránti kérelmet késedelmesen terjesztették elő,
g) a kérelem tartalmából megállapítható, hogy az ügy nem hatósági ügy.
31. § (1) A hatóság az eljárást végzéssel megszünteti, ha
a) a 30. § alapján a kérelem érdemi vizsgálat nélküli elutasításának lett volna helye, az elutasítási ok azonban az eljárás megindítását követően jutott a hatóság tudomására,
b) az ügy tárgyát képező vagyontárgy megsemmisült vagy olyan mértékben károsodott, hogy az eljárás okafogyottá vált,
c) az eljárás kérelemre indult és az ügyfél az érdemi határozat jogerőre emelkedése előtt kérelmét visszavonta, kivéve ha az eljárás hivatalból is megindítható, és a hatóság az eljárást hivatalból folytatja, vagy ha az eljárásban több kérelmező vesz részt, és nem mindegyikük vonta vissza kérelmét,
d) az ügyfél halála vagy a jogi személy, illetve a jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet megszűnése következtében okafogyottá vált, és eljárásbeli jogutódlás sem következett be,
e) az eljárást hivatalból indították vagy folytatták, és az eljárás folytatására okot adó körülmény már nem áll fenn,
f) az ügyfél a kérelmére indult eljárásban a képviselő visszautasítása esetén a hatóság felhívása ellenére nem gondoskodik a képviselet-ellátásra alkalmas személy meghatalmazásáról vagy nem jár el személyesen,
g) jogszabályváltozás miatt az ügy elbírálása a továbbiakban már nem hatósági hatáskörbe tartozik.
(2) A hatóság az eljárást végzéssel megszüntetheti, ha az ügyfél a kérelmére indult eljárásban a hiánypótlásra való felhívásnak nem tett eleget, és az erre megállapított határidő meghosszabbítását sem kérte, illetve nyilatkozattételének elmaradása megakadályozta a tényállás tisztázását.
(3) Ha a hatósági eljárásért illetéket vagy igazgatási szolgáltatási díjat kell fizetni és az ügyfél a fizetési kötelezettségének a hatóság erre irányuló felhívása ellenére nem tesz eleget és költségmentességben sem részesül, a hatóság az eljárást megszüntetheti.
(4) Az eljárás megszüntetéséről a hatóság öt napon belül mindazokat értesíti, akiket az eljárás megindításáról értesített.
33. § (1) Az érdemi határozatot az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg.

A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.)
191. § (1) Akit birtokától megfosztanak vagy birtoklásában zavarnak, a jegyzőtől egy éven belül kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.
 (3) A jegyző az eredeti birtokállapotot helyreállítja, és a birtoksértőt e magatartásától eltiltja, kivéve ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelemért folyamodott, nem jogosult a birtoklásra, illetőleg birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. Határozatot hozhat továbbá a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is.
(4) A jegyző határozata ellen államigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs; a birtoklás kérdésében hozott határozatot három napon belül végre kell hajtani.

A Polgári Törvénykönyv hatálybalépéséről és végrehajtásáról szóló 1960. évi 11. törvényerejű rendelet
26. § (1) A birtokvita eldöntésére a községi, városi, fővárosi kerületi jegyző (a továbbiakban: jegyző) illetékes.
(2) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát annak meghozatalától számított legkésőbb három napon belül végre kell hajtani akkor is, ha az érdekelt fél keresetet indított. A határozat végrehajtásáról a jegyző gondoskodik.

Az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény
11/B. § (1) Ha az ügyfél az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény (a továbbiakban: Itv.) szerinti államigazgatási eljárási illetéket az Itv. 73. § (1)-(3) és (6) bekezdésében meghatározott időpontig maradéktalanul megfizette (lerótta) és az eljáró hatóság a reá irányadó eljárási szabályokban meghatározott ügyintézési határidőt nem az ügyfélnek felróható okból nem tartotta be, akkor az eljáró hatóság a (2) bekezdésben meghatározott mértékű összeg megtérítésére köteles, feltéve, hogy az illeték visszatérítésének egyébként nincs helye.
(2) A megtérítendő összeg az eljárási illeték 50%-ával megegyező összeg, ha pedig az ügyintézés időtartama meghaladja az ügyintézésre jogszabályban előírt ügyintézési határidő kétszeresét, akkor az eljárási illetékkel megegyező összeg.

Az illetékekről szóló 1990. évi XCIII. törvény
73/A. § (1) Ha az ügyfél a kérelmet az illeték megfizetése nélkül nyújtja be, az eljáró hatóság az eljárás megindításakor, elektronikusan kezdeményezett eljárás esetén a 73. § (6) bekezdésében meghatározott határidő eredménytelen leteltét követően - postai úton előterjesztett beadvány esetén postai úton, elektronikus úton kezdeményezett eljárások esetén elektronikus úton is - az ügyfelet figyelmezteti az illeték megfizetésére azzal, hogy ha
a) a megfizetni elmulasztott illetéket illetékbélyegben kellett leróni, akkor illetékbélyegben, postai úton történő felhívás esetén válasz-levelezőlapon,
b) egyéb fizetési mód esetén átutalással vagy készpénzzel
8 napon belül nem fizeti meg, a 82. §-ban említett mulasztási bírságot is meg kell fizetnie. A fizetési határidőt a hiánypótlási felhívás kézhezvételétől kell számítani. Ha a felhívásra postai úton kerül sor, akkor az illetéken felül a felhívás postaköltségét - e címen 200 forintot - a válasz-levelezőlapon illetékbélyegben, egyéb esetben pénzzel kell megfizetni. A figyelmeztetés megtörténtét, illetőleg a felhívás elküldését az iraton fel kell jegyezni, illetőleg az ügyféllel igazoltatni kell.
 (3) Ha az ügyfél az (1) bekezdésben meghatározott határidőben illetékfizetési kötelezettségének nem tesz eleget és az eljáró hatóság az eljárást végzéssel nem szüntette meg, az illetékhiányról leletet kell készíteni. A lelet alapján az illetéket, a felhívás költségét és a mulasztási bírságot az illetékes állami adóhatóság írja elő.