Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 4272/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A panaszos az 1994-ben született gyermeke védelembe vétele felülvizsgálata, továbbá ideiglenes hatályú elhelyezése, illetőleg átmeneti nevelésbe vételének tárgyában folytatott hatósági eljárásokat sérelmezte. Véleménye szerint az eljáró hatóságok a tényállást nem tisztázták, bizonyítási eljárást nem folytattak le, döntéseiket a panaszos családját érintő rágalmak alapján hozták meg. A panaszos különösen sérelmezte, hogy a védelembe vétel felülvizsgálata tárgyában indult eljárás során nem kaptak lehetőséget arra, hogy észrevételeket, indítványokat tegyenek.
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga, továbbá a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam.
Az ügy teljes körű feltárása érdekében Békéscsaba Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Közigazgatási Osztály Gyermek- és Ifjúságvédelmi Csoportjától (gyámhatóság), továbbá a panaszos kizárási kérelme alapján illetékessé vált Vésztő Város Gyámhivatal (gyámhivatal) vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben született dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiságból eredő jogbiztonsághoz, ezen belül a tisztességes eljáráshoz fűződő jog „A Magyar Köztárság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2. § (1)]
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
2004. évi CXL. tv. a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 
15/1998. (IV. 30.) NM r. a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

A megállapított tényállás
1. A gyámhatóság eljárása (védelembe vétel)
A kért információk és a rendelkezésemre álló adatok alapján a következő tényállás rögzíthető. A panaszos családjával a gyámhatóság 2003. évtől kezdődően foglalkozott. A gyermekvédelmi jelzőrendszer tagjai többször jelezték a gyermek súlyos magatartási problémáit. Álláspontjuk szerint azok a család működési zavaraira vezethetők vissza. A rendőrség jelzésére a gyámhatóság a gyermek védelembe vétele tárgyában 2005. évben is indított eljárást, hatósági intézkedésre azonban csak 2007 februárjában került sor. A védelembe vétel 2008-ban esedékes felülvizsgálatakor készült helyzetértékelés szerint a gyermek magatartási problémái átmenetileg javultak, de félévkor több tantárgyból elégtelen osztályzatot kapott, a korrepetálásokon nem vett részt, társaival, nevelőivel változatlanul durván viselkedett, ellene több büntetőeljárást indult, amelyet a rendőrség büntethetőséget kizáró ok – gyermekkor – miatt megszüntetett. A családgondozó rögzítette, hogy a családdal nem tudott kapcsolatot teremteni, minden érdemi segítséget elutasítottak, sőt megfenyegették. Tekintettel arra, hogy a családgondozás a szülő és a gyermek együttműködésének hiányában eredménytelen volt, a gyermekjóléti szolgálat 2007 októberében a gyermek átmeneti nevelésbe vételére tett javaslatot. Az eljárást a békéscsabai gyámhivatal megindította.
A családgondozó a védelembe vétel éves kötelező felülvizsgálata során (2008. május) az átmeneti nevelésbe vétel tárgyában indult eljárás befejezéséig annak fenntartását indítványozta. A gyámhatóság a panaszost és gyermekét 2008. június 4-ére idézte. Az akkor felvett jegyzőkönyv rögzítette, hogy megjelenési kötelezettségének a panaszos nem tett eleget, a tárgyaláson gyermek sem vett részt. A jegyzőkönyv tartalmazza azt is, hogy az átmeneti nevelésbe vételi eljárás – tekintettel arra, hogy az ahhoz szükséges vizsgálatokon a gyermek nem jelent meg, az elhelyezési tárgyaláson sem a szülő, sem a gyermek nem vett részt – folyamatban van.
Az ügyintéző a panaszost és gyermekét ezt követően ismét idézte, de megjelenési kötelezettségüknek ekkor sem tettek eleget. A június 5-én kelt feljegyzés szerint a panaszos a gyámhatóságon megjelent és közölte, hogy a védelembe vételi ügyben – a folyamatban lévő átmeneti nevelésbe vételi eljárás miatt – jogi képviselő nélkül nem kíván nyilatkozatot tenni. Az ügyintéző tájékoztatta a panaszost arról, hogy az átmeneti nevelésbe vételi eljárástól függetlenül a védelembe vételi eljárást le kell folytatnia. A panaszos június 10-én írásban tájékoztatja a hatóságot arról, hogy a védelembe vételi eljárásban nem kíván részt venni, kérte továbbá a hatósági eljárás felfüggesztését. Június 12-én ugyancsak írásban jelezte, hogy az ügyintéző az iratbetekintést nem tette számára lehetővé, az erre vonatkozó panasza jegyzőkönyvbe való rögzítését is megtagadta. A gyámhatóság június 20-án írásban válaszolt a sérelmezettekre, a panaszos tájékoztatást kapott arról, hogy iratbetekintési jogával – melyre az iratok szerint addig nem tartott igényt – miként élhet. 
A gyámhatóság a XVI. 548-7/2008. számú, 2008. június 16-án kelt határozatával a gyermek védelembe vételét fenntartotta. A panaszos a határozatot megfellebbezte, egyúttal az ügyintéző kizárást is kérte. A szociális és gyámhivatal az első fokú döntést az 5/317/2008. számú, 2008. július 16-án kelt határozatával helyben hagyta. A gyámhatóság vezetője a XVI-548-1462008. számú, 2008. július 28-án kelt végzésével az eljárásra másik ügyintézőt jelölt ki. A panaszos augusztus 1-jén megtekintette a védelembe vétel felülvizsgálata során keletkezett iratokat és sérelmezte, hogy a június 4-én felvett jegyzőkönyv – bár a tárgyaláson nem jelentek meg – rögzíti, hogy tájékoztatást kaptak a gyermekjóléti szolgálat alapellátásban való gondozási feltételeiről. A panaszos új határozat meghozatalával – a „törvényesség helyreállítását” kérte. 
A gyámhatóság augusztus 18-án kelt levelében tájékoztatta a panaszost a bírósági felülvizsgálat lehetőségéről, továbbá arról, hogy a sérelmezett rész a döntést érdemben nem befolyásolta, intézkedést nem kíván tenni. Tekintettel arra, hogy a jegyzőkönyv felvételekor a másodfokú hatóság jogerős döntése már megszületett, így a határozat visszavonására, majd új döntés meghozatalára a gyámhatóságnak a Ket. vonatkozó rendelkezése alapján nem volt lehetősége. (Megjegyzem az eljárás a védelembe vétel felülvizsgálata tárgyában folyt, a jegyzőkönyv rögzítette, hogy a tárgyaláson a panaszos és gyermeke nem jelent meg, ebből következően a panaszos által sérelmezett szakasz elírási hibának tekinthető.) 
A családgondozó augusztus 7-én megküldte a gyámhatóságnak a gyermek egyéni gondozási-nevelési tervét, melyet együttműködésük hiányában sem a szülőkkel, sem a gyermekkel nem tudtak megbeszélni, ismertetni. 

2. Gyámhivatali eljárás (átmeneti nevelésbe vétel, ideiglenes hatályú elhelyezés) 
A gyermek átmeneti nevelésbe vétele tárgyában az eljárás a gyámhatóság kezdeményezésére a Békéscsaba Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Szociálpolitikai Osztály Gyámhivatali Csoportjánál (békéscsabai gyámhivatal) 2007. október 11-én indult. A békéscsabai gyámhivatal az eljárás megindításáról a szülőket értesítette, az eljárásban őket meghallgatta. A hatóság az iskolától és a gyermekjóléti szolgálattól véleményt kért, az eljárás lefolytatásához szükséges iratokat beszerezte, a gyermekvédelmi szakértői bizottságtól szakvéleményt kért. A békéscsabai gyámhivatal eljárását – a szakvélemény beérkezéséig – a X.1168-14/2007. számú, 2007. október 20-án kelt végzésével felfüggesztette. A panaszos a végzést megfellebbezte, a szociális és gyámhivatal 5/424-6/2007. számú, 2007. november 7-én kelt végzésével az első fokon hozott döntést helybenhagyta.
A szakértői bizottság november 26-án a békéscsabai gyámhivatalt tájékoztatta arról, hogy a gyermek a megadott időpontokban a vizsgálatra nem jelent meg, így a szakvéleményt nem tudták elkészíteni. A hatóság X.1168-32/2007. számú, 2007. december 7-én kelt végzésével a szülőket kötelezte arra, hogy gondoskodjanak a gyermek szakértői bizottság előtti megjelenéséről, egyben figyelmeztette őket a kötelezettség megszegésének jogkövetkezményére. A panaszos válaszában a vizsgálat helyére (Gyula) való utazás költségének megtérítését kérte. A békéscsabai gyámhivatal írásban tájékoztatta a panaszost arról, hogy lehetősége van rendkívüli gyermekvédelmi támogatás igénylésre, a szükséges nyomtatványokat novemberben már postázták. A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítható. hogy a panaszos 2007. november 30-án és 2008. január 14-én 10.000-10.000 Ft házi pénztári kifizetésű támogatásban részesült. 
A szakértői bizottság 2008 januárjában két időpontot adott meg, de a gyermek megjelenésének hiányában a vizsgálatot nem tudták elvégezni, ezért a hatóság a panaszost és a gyermek édesanyját a X.249/4/2008. számú, 2008. január 28-án kelt végzésével 5.000-5.000 forint eljárási bírsággal sújtotta. A végzést a szülők megfellebbezték, azt a szociális és gyámhivatal 5/317/2008. számú, 2008. február 28-án kelt végzésével helybenhagyta. A panaszos és volt élettársa a jogerős közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát kérték.  A Békés Megyei Bíróság 7.kpk.29.018./2008./4. számú, 2008. április 29-én kelt végzésével a kérelmet elutasította. 
A gyermek februárban, immár hatodik alkalommal nem jelent meg a szakértői bizottság előtt, erre tekintettel a bizottság kezdeményezte a gyermek elhelyezési javaslatához elengedhetetlenül szükséges pedagógiai, pszichológiai, orvosi vizsgálatának az iskolában való elvégzését. A békéscsabai gyámhivatal X.249-20/208. számú, 2008. április 3-án kelt végzésében kötelezte a szülőket a gyermek szakértői bizottság előtti megjelenésre. 
A szülők 2008. április 9-én a gyermeket elkísérték a szakértői vizsgálatra, de nem engedték, hogy a pszichológus egyedül maradjon vele, a gyermek egyetlen kérdésre sem volt hajlandó válaszolni, érdemi vizsgálatot a bizottság nem tudott folytatni, ennek hiányában a gyermek elhelyezésére vonatkozó felelősségteljes javaslat nem készülhetett. A bizottság szociális munkás tagja véleményét a korábban keletkezett dokumentumok alapján tudta elkészíteni. Annak alapján megállapítható volt, hogy a családdal 2000. évtől kezdődően foglalkoztak a szakemberek (családsegítő, majd a gyermekjóléti szolgálat) a gyermek ellen szabálysértési értékre elkövetett lopás, illetőleg zsarolás bűntette miatt több alkalommal indult eljárás, melyeket a nyomozóhatóság gyermek életkorára való tekintettel – büntethetőséget kizáró ok miatt – megszüntetett. Az apa az oktatási intézménnyel és a segítő szakemberekkel minden együttműködést megtagadott. A szakértői bizottság vezetője felhívta a hatóság figyelmét a szülői magatartás, együttműködés teljes hiányában rejlő veszélyeztető tényezőkre és kérte más, gyermekvédelmi intézkedés megtételének mérlegelését.
A május 29-ére összehívott elhelyezési értekezleten a gyermek és a szülők nem jelentek meg. A szülők 2008. június 5-én – idézés nélkül – bementek a békéscsabai gyámhivatalba, ahol megismerték a szakvéleményeket. Az apa az abban foglaltakra reagálva elmondta, hogy álláspontja szerint a szakértői vélemény rágalmakon alapul, az ő lejáratását szolgálja, a gyermek fejlődését csak nehéz anyagi helyzetük veszélyezteti, ideiglenes hatályú elhelyezésével, illetőleg átmeneti nevelésbe vételével nem ért egyet. A panaszos tájékoztatta az ügyintézőt arról, hogy a gyermek édesanyjával soha nem voltak házasok, de élettársi kapcsolatuk megszűnését követően is egy lakásban élnek, megállapodásuk szerint a szülői felügyeleti jogokat a panaszos gyakorolja. A panaszos elmondta, hogy költöző félben van, javasolta, hogy a jövőben a szülői felügyeleti jogokat a gyermek anyja gyakorolja, lakhatásukat a gyermekvédelmi intézmény segítse elő.
A panaszos június 18-án kelt levelében, majd június 19-én felvett jegyzőkönyvben kérte a békéscsabai gyámhivatal kizárását. A szociális és gyámhivatal 5/317/2008. számú, 2008. július 14-én kelt végzésével – bár az addig eljárt gyámhivatal részéről elfogultságot nem tapasztalt, az eljárási cselekmények megismétlését sem tartotta indokoltnak, a panaszos kérelmének helyt adva – eljárásra Vésztő Város Gyámhivatalát jelölte ki.
A szülők a vésztői gyámhivatal július 30-ára szóló idézésére nem jelentek meg. A gyámhivatal vezetője két munkatársával augusztus 7-én – a gyermek és szülei meghallgatása, továbbá környezettanulmány készítése céljából – lakóhelyükön felkereste a családot. A hivatalvezető hivatalos feljegyzésben rögzítette, hogy a panaszos fenyegető magatartásával minden eljárási cselekményt meghiúsított. Erre és az előzményi iratokra figyelemmel a gyámhivatal Sz-2667/2008/3. számú, 2008. augusztus 8-án kelt végzésével a gyermekét ideiglenes hatállyal a Békés Megyei Szociális, Gyermekvédelmi Rehabilitációs és Módszertani Központ Speciális Gyermekotthonába helyezte. A hatóság – panaszos fenyegető magatartása miatt – a határozat végrehajtásához a rendőrség segítségét kérte. A határozat végrehajtását a gyámhivatal augusztus 8-án megkísérelte, a gyermeket nem találták otthon. Az anya a gyermek ideiglenes elhelyezéséről döntő határozatot átvette, a panaszos megtagadta azt és ismételten megfenyegette az eljáró hatóság tagjait.
A gyámhivatal augusztus 11-i végrehajtási kísérlete ismét sikertelen volt. Az anya tájékoztatása szerint fia napokkal azelőtt ismeretlen helyre távozott, eltűnését nem jelentették. A gyámhivatal kérésére a rendőrség elrendelte a gyermek körözését. A panaszos és a gyermek édesanyja a szociális és gyámhivatalt augusztus 14-én tájékoztatta arról, hogy a kérték a végrehajtási eljárás felfüggesztését. A gyámhivatal a szülőket kiskorú elhelyezésének megváltoztatása vétsége, tovább kiskorú veszélyeztetésének bűntette alapos gyanúja miatt feljelentette. Jelentésem írásba foglalásakor mindkét eljárás folyamatban volt. A gyermek a 2008/2009-es tanévet nem kezdte meg. 

A vizsgálat megállapításai 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ezek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI törvény (Gyvt.) az országgyűlési biztost a gyermek alkotmányos jogainak védelmére kötelezi. A biztos e feladatának ellátása során a gyermeki jogok érvényesülését a maga sajátos eszközeivel segíti, a gyermek alkotmányos jogait érintő – tudomására jutott – visszaéléseket kivizsgálja, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményez.
Hangsúlyozva, hogy a hatáskörömet szabályozó törvény vizsgálati lehetőségemet a hatóságokra, illetőleg az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szervekre korlátozza, intézkedési lehetőségem magánszemélyekkel szemben akkor sincs, ha a rendelkezésemre álló adatok alapján a gyermek alapvető jogainak érvényesülését magánszemély sérti, illetőleg azok érvényesülését gátolja, vagy akadályozza, jelentésem erre vonatkozó megállapításokat nem tartalmaz.
Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése deklarálja a gyermek a családja, az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát. A védelem és gondoskodás a magánszférában elsősorban a szülők joga és kötelessége. A családjogi törvény rögzíti, hogy a szülői felügyeletet a kiskorú gyermek érdekeinek megfelelően kell gyakorolni. A gyermek védelme és a róla való gondoskodás nemcsak a család alkotmányos kötelessége, hanem az államé, a társadalomé is.1(„Ez a szülői felügyelettel összefüggésben úgy értelmezendő: ha a gyermeknek nincs vagy a szülői kötelességeket nem teljesítő szülője van, akkor helyettük az államnak kell helytállania. Ez ad a jogalkotó államnak lehetőséget a törvényes beavatkozásra, és kötelezi az államot közvetlen helytállásra (tartás) a védelem és gondoskodás feladatára (büntető rendelkezések, állami gondozásba vétel). [995/B/1990. AB határozat])
A gyermekvédelmi törvény meghatározása szerint a veszélyeztetettség olyan – magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult – állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja, vagy akadályozza. A rendelkezésemre álló dokumentumok alapján megállapítható, hogy a gyermek veszélyeztetettsége a család működési zavarai miatt fennállt, hatósági intézkedés – a védelembe vétel – azért vált szükségessé, mert a veszélyeztetettség az alapellátásban nyújtott szolgáltatások önkéntes igénybe vételével nem volt megszüntethető.  A szülők és a gyermek elzárkózása miatt érdemi családgondozásra nem volt lehetőség, ezért a gyermekjóléti szolgálat javaslatot tett a gyermek átmeneti nevelésbe vételére.
A gyermek védelembe vételét a gyámhatóságnak a Gyvt. 68. § (5) bekezdése szerint, a folyamatban lévő átmeneti nevelésbe vételi eljárástól függetlenül felül kellett vizsgálnia. Megállapítottam, hogy a hatóság az eljárást a vonatkozó jogszabályoknak megfelelően lefolytatta, és – figyelemmel arra, hogy a veszélyeztetettség a szülő együttműködésének hiányában nem volt megszűntethető, ebből következően más, a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedés vált szükségesé – a védelembe vétel fenntartásáról döntött.  
Az átmeneti nevelésbe vétel tárgyában folytatott eljárás során a gyámhivatalnak fel kellett tárnia a gyermek személyiségével, neveltségével kapcsolatos körülményeket, javaslatot kellett beszereznie a gyermek családból való kiemelésének indokoltságáról, ennek fennállása esetén jövendő gondozási helyéről. Mindennek érdekében a hatóságnak – egyebek mellett – be kellett szereznie a gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleményét. 
A továbbiakban a békéscsabai gyámhivatal az eljárás megindításáról a Ket. vonatkozó rendelkezése szerint értesítette a panaszost, a szakvélemény beérkezéséig az eljárást felfüggesztette. A szakértői bizottság 2007 novemberétől kezdve több időpontot is megadott a gyermek vizsgálatára, a szülő a gyermek megjelenéséről csak az eljárás megindulását követő hat hónap múlva gondoskodott, az érdemi döntést megalapozó vizsgálatra azonban ekkor sem nyílt lehetőség. A szakvélemény az előzményi iratok alapján készült el.
Ezen előzmények után a gyermek ideiglenes hatályú elhelyezésére csak a huzamosabb idő óta fennálló szülői együttműködés hiányában került sor.
Mindebből következően a sérelmezett eljárások tekintetében alapvető jogok sérelmével összefüggésben hozható visszásságot nem tártam fel. Végül – figyelemmel arra, hogy az Obtv. 17. § (4) bekezdése vizsgálati lehetőségemet időben is korlátozza – a gyermek 2007. évi védelembe vételét megelőző gyermekvédelmi munka, továbbá hatósági intézkedések elemzésére nem volt lehetőségem. Így jelentésem a vizsgált időszakot megelőző, az állami feladatellátók esetleges mulasztásából eredő alapjogi megállapításokat sem tartalmaz. A rendelkezésemre álló információk alapján azonban a súlyos magatartási problémákkal küzdő gyermek szociális munka eszközeivel való intenzív segítésének szükségessége, illetőleg a hatósági intézkedések korábbi indokoltsága vélelmezhető. 
Minderre tekintettel – és hivatkozva az Alkotmány gyermekek védelmét deklaráló 67. szakaszára – felkérem a gyermekjóléti szolgálat és az eljáró hatóságok szakembereit, hogy munkájuk során a gyermek „mindenek felett való érdekeinek” figyelembe vételével járjanak el.

Budapest, 2008. szeptember 30.

Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet:Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
17. § (4) Ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról
70. § A kiskorú gyermek szülői felügyelet vagy gyámság alatt áll.
71. § (1) A szülői felügyeletet a kiskorú gyermek érdekeinek megfelelően kell gyakorolni. A szülőknek biztosítaniuk kell, hogy az ítélőképessége birtokában lévő gyermekük az őt érintő döntések előkészítése során véleményt nyilváníthasson. A gyermek véleményét - korára, érettségére figyelemmel - tekintetbe kell venni.
(2) A szülői felügyelet a kiskorú gyermek gondozásának, nevelésének, vagyona kezelésének, valamint törvényes képviseletének jogát és kötelességét, továbbá a gyámnevezésnek és a gyámságból való kizárásnak jogát foglalja magában.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
5. § n) veszélyeztetettség: olyan - magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult - állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza. 12. § (1) A gyermek szülője jogosult és köteles arra, hogy gyermekét családban gondozza, nevelje és a gyermeke testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges feltételeket - különösen a lakhatást, étkezést, ruházattal való ellátást -, valamint az oktatásához és az egészségügyi ellátásához való hozzájutást biztosítsa.
12. § (4) A gyermek szülője köteles e) a gyermeke ellátásában közreműködő személyekkel és szervekkel, továbbá a hatóságokkal együttműködni.
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
72. § (1) Ha a gyermek felügyelet nélkül marad vagy testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődését családi környezete vagy önmaga súlyosan veszélyezteti, és emiatt azonnali elhelyezése szükséges, a települési önkormányzat jegyzője, a gyámhivatal, valamint a rendőrség, az ügyészség, a bíróság, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága (a továbbiakban: beutaló szerv) a gyermeket ideiglenesen a) a nevelésére alkalmas, azt vállaló különélő szülőnél, más hozzátartozónál, illetve személynél, vagy ha erre nincs lehetőség,
b) a legközelebbi ideiglenes hatállyal elhelyezett gyermekek ellátását is biztosító nevelőszülőnél, vagy ha erre nincs lehetőség - az ideiglenes hatályú elhelyezés biztosítására is kijelölt - gyermekotthonban helyezi el, és erről haladéktalanul értesíti a gyámhivatalt, illetve külföldi állampolgárságú gyermek esetében - ide nem értve a 4. § (1) bekezdésének b) pontja szerinti személyt - a Kormány által kijelölt gyámhivatalt.
77. § (1) A gyámhivatal a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, ha a gyermek fejlődését a családi környezete veszélyezteti, és veszélyeztetettségét az alapellátás keretében biztosított szolgáltatásokkal, valamint a védelembe vétellel nem lehetett megszüntetni, illetve attól eredmény nem várható, továbbá, ha a gyermek megfelelő gondozása a családján belül nem biztosítható. Az átmeneti nevelésbe vétellel egyidejűleg a gyámhivatal a gyermeket nevelőszülőnél vagy - ha ez nem lehetséges - gyermekotthonban, illetve fogyatékos vagy pszichiátriai betegek otthonában helyezi el és gyámot (hivatásos gyámot) rendel.
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól
29. § (1) A hatósági eljárás az ügyfél kérelmére, bejelentésére, nyilatkozatára, más hatóság kezdeményezésére, külön jogszabályban meghatározott panaszra (a továbbiakban együtt: kérelem) vagy hivatalból indul meg.
(2) A hatóság köteles a hatáskörébe tartozó ügyben illetékességi területén hivatalból megindítani az eljárást, ha a) ezt jogszabály előírja,
32. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, vagy ugyanannak a hatóságnak az adott üggyel szorosan összefüggő más hatósági döntése nélkül megalapozottan nem dönthető el, továbbá ha a döntéshez külföldi hatóság vagy más szerv álláspontját is be kell szerezni, a hatóság az eljárást felfüggeszti. Amennyiben a más szerv előtti eljárás megindítására az ügyfél jogosult, erre őt megfelelő határidő kitűzése mellett fel kell hívni. Ha az ügyfél a felhívásnak nem tesz eleget, a hatóság az eljárást megszünteti, vagy a rendelkezésre álló adatok alapján dönt.
98. § (1) Az ügyfél az elsőfokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezési jog nincs meghatározott jogcímhez kötve, fellebbezni bármely okból lehet, amelyre tekintettel az érintett a döntést sérelmesnek tartja.
123. § (1) A hatóság - ha törvény eltérően nem rendelkezik, a döntés jogerőre emelkedésétől számított egy éven belül - mind kérelemre, mind hivatalból kiegészítheti döntését, ha az ügy érdeméhez tartozó kérdésben nem határozott, illetve hiányzik a döntésből a törvény vagy külön jogszabály által előírt kötelező tartalmi elem. Nincs azonban helye a döntés kiegészítésének, ha az ügyfél jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogát sértené.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
21. § (1) A védelembe vétel során a gyermekjóléti szolgálat vezetője, illetve a kirendelt családgondozó a jegyző határozata alapján biztosítja a gyermekjóléti szolgáltatást.
(2) A családgondozó a gondozási-nevelési tervet a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve, a Gyvt. 68. §-ának (4) bekezdésében meghatározott határidőre a szülő, a gyermek, az érintett személyek és - szükség esetén - szakemberek bevonásával készíti el. A terv elkészítésénél figyelembe kell venni az alapellátás során követett gondozási tervet és az alapellátás tapasztalatait.
(3) A gondozási-nevelési terv tartalmazza a) a veszélyeztető körülmények megjelölését, b) a védelembe vétel megszüntetéséhez szükséges változásokat, valamint ennek elérése érdekében a családgondozó, a szülő, továbbá a gyermek feladatait, határidők megállapításával, c) a család részére szükséges ellátásokat, d) a szükségesnek tartott hatósági, illetve bírósági eljárások kezdeményezésének megjelölését, e) a segítséget nyújtó intézmények, illetve személyek megjelölését, feladataik meghatározásával együtt, f) a szakmailag szükségesnek tartott egyéb rendelkezéseket.
22. § (1) A védelembe vétel során a kirendelt családgondozó feladata a) a gyermek gondozásának, ellátása szervezésének és a szülői nevelés támogatásának folyamatos biztosítása, valamint b) a jegyző tájékoztatása - felülvizsgálat keretében, illetve szükség szerint - a gyermek veszélyeztetettségére vonatkozó körülményekről.
(2) A védelembe vétel keretében folytatott családgondozásra a 16. § rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni.
(3) A családgondozó a szülővel és a gyermekkel fenntartott segítő kapcsolata során elősegíti, hogy a) a szülő, illetve a gyermek fogadják el a gondozási-nevelési terv céljait, és működjenek együtt a tervben meghatározottak teljesítése érdekében, b) a szülő, illetve a gyermek nyilatkozattal vállalják az a) pont alatti együttműködést, c) a szülő váljon alkalmassá, illetve legyen hajlandó a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítására és a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének biztosítására, d) az a)-c) pontban foglaltak alapján sor kerülhessen a védelembe vétel megszüntetésére.
(4) Amennyiben a gondozási-nevelési terv megvalósítása a szülő, illetve a gyermek megfelelő együttműködése miatt nem lehetséges, a családgondozó a) írásban jelzi ezt a jegyzőnek, b) felhívja a szülő, illetve a gyermek figyelmét arra, hogy a védelembe vétel sikertelensége esetén a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására kerülhet sor,
c) javaslatot tesz - lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően - a jegyzőnek, illetve a gyámhivatalnak a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására.
(5) A családgondozó a védelembe vétel felülvizsgálata során tájékoztatja a jegyzőt a védelembe vétel körében végzett családgondozói tevékenységéről, és megindokolt javaslatot tesz a) a védelembe vétel fenntartására vagy megszüntetésére, b) a jegyző vagy a gyámhivatal által teendő intézkedésekre.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.) 
89. § (5) A jegyző, illetve a gyámhivatal a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedést tesz, ha
a) a veszélyeztetettség megszüntetése a szülő együttműködésével nem biztosítható,
(6) A szülő nem tekinthető együttműködőnek, ha megfelelő segítség és figyelmeztetés ellenére
a) nem teszi meg a gyermek érdekében szükséges intézkedéseket,
(7) A gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó intézkedések kiválasztásánál figyelembe kell venni
a) a veszélyeztetettség jellegét, b) a gyermek személyiségét, c) a gyermek családi körülményeit, d) az intézkedés várható hatásait,
90. § (1) A védelembe vétel felülvizsgálata iránti eljárás hivatalból - vagy a kirendelt családgondozó kezdeményezésére - továbbá a korlátozottan cselekvőképes gyermek, a szülő vagy más törvényes képviselő kérelmére indul. A felülvizsgálat iránti eljárás során a 86. § (1)-(3) bekezdésében foglaltak szerint kell eljárni.
(2) A felülvizsgálat eredményéről szóló határozatban rendelkezni kell:
a) a védelembe vétel fenntartásáról vagy megszüntetéséről, b) a következő felülvizsgálat határidejéről,c) az új egyéni gondozási-nevelési terv elkészítésére vonatkozó felhívásról a határidő megjelölésével, d) a Gyvt. 68. §-a (3) bekezdésének a)-g) pontja alapján elrendelt újabb intézkedésekről.
95. § (1) Az ideiglenes hatályú elhelyezést megalapozza a) a gyermek súlyos veszélyeztetettsége, b) a gyermek által tanúsított olyan magatartás, amely életét közvetlen veszélynek tesz ki, vagy testi, szellemi, értelmi, érzelmi fejlődésében jelentős és helyrehozhatatlan károsodást okozhat, c) a bíróság szülői felügyeletet megszüntető határozata, amennyiben annak hatálya a később született gyermekre is kihat, d) a szülő gyermekének ismeretlen személy általi örökbefogadásához való hozzájárulása.
(2) Ha a más beutaló szerv által elrendelt ideiglenes elhelyezést biztosító intézmény ellátási területe és az ideiglenes hatályú elhelyezést felülvizsgáló gyámhivatal illetékességi területe nem azonos, a gyermek gondozási helyét a gyámhivatal illetékessége szerinti ideiglenes elhelyezést biztosító nevelőszülőnél, gyermekotthonban kell meghatározni.
96. § (1) A beutaló szerv az ideiglenes hatályú elhelyezésről való döntése előtt meghallgatja a Gyvt. 128. §-ában meghatározott személyeket, kivéve, ha a súlyos veszélyeztetettség a gyermek életét közvetlen veszélynek teszi ki.
(2) A beutaló szerv az ideiglenes hatályú elhelyezés formájának meghatározásánál a gyermek személyiségének, egészségi állapotának megfelelően a Gyvt. 72. §-ának (1) bekezdésében meghatározott sorrendiség figyelembevételével dönt.
(3) Ha az ideiglenes hatályú elhelyezés felülvizsgálatára jogosult gyámhivatal gyermekelhelyezés, gyermekelhelyezés megváltoztatása vagy szülői felügyelet megszüntetése iránti per indokoltságát állapítja meg, erről - meghallgatása után - értesíti a gyermek szülőjét vagy más törvényes képviselőjét.
99. § (1) Átmeneti nevelésbe vételre nem kerülhet sor, ha a veszélyeztetettség megszüntetése és a gyermek gondozása megfelelően biztosítható a különélő másik szülőnél vagy harmadik személynél történő ideiglenes elhelyezéssel, családba fogadással, a gyermek átmeneti gondozásával, valamint fogyatékos és pszichiátriai betegek otthonában történő elhelyezése útján.
(2) Ha az átmeneti nevelésbe vétel feltételei nem állnak fenn, a gyámhivatal a kérelem elutasításával, illetve az eljárás megszüntetésével egyidejűleg megkeresi
a) a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségnyújtásra,
b) indokolt esetben a jegyzőt a védelembe vétel elrendelése céljából.
100. § (1) Ha a gyámhivatal a Gyvt. 77. §-ának (1) bekezdése alapján a gyermeket átmeneti nevelésbe veszi, a gyermek az otthont nyújtó ellátás keretében teljes körű ellátást és segítséget kap a fejlődését veszélyeztető körülmények elhárításához, a családi környezetébe történő visszahelyezéséhez.
(2) A gyámhivatal a gyermek átmeneti nevelésbe vételére irányuló eljárása során
a) feltárja azokat a körülményeket, amelyek a szülőt akadályozzák a gyermek nevelésében és a veszélyeztetettség elhárításában, így különösen a szülők, más családtagok személyiségével, egészségi állapotával, a gyermekhez fűződő viszonyával, életvitelével és szociális helyzetével kapcsolatos lényeges körülményeket, b) feltárja a gyermek személyiségével, neveltségi és egészségi állapotával kapcsolatos körülményeket, c) beszerzi a gyermekjóléti szolgálatnál, illetve a gyámügyi hatáskörben eljáró jegyzőnél keletkezett iratokat, valamint felkéri az illetékes jegyzőt a gyermek ingó- és ingatlanvagyonának leltározására, d) meghallgatja a szülőt a gyermek iskolájának, életpályájának, illetve tartózkodási helyének kijelölésével kapcsolatban és nyilatkoztatja azokról az adatokról, amelyek a gyermek után járó ellátások igénybevételéhez szükségesek, e) javaslatot szerez be a gyermek gondozási helyének meghatározásához, f) beszerzi a szülő vagy tartásra köteles más személy jövedelmi és vagyoni helyzetére vonatkozó igazolásokat, g) a gyermek tartózkodási helyén környezettanulmányt készít,h) beszerzi a gyermek születési anyakönyvi másolatát, és ha szükséges eljár az 54. § (1) bekezdése alapján.
 (3) A gyámhivatal a (2) bekezdés b) pontjában foglaltak vizsgálata során szükség esetén beszerzi a Gyvt. 132. §-ának (1) bekezdésében meghatározott szerv vagy személy szakvéleményét. A gyámhivatal indokolt esetben a szakértőket közös szakvélemény elkészítésére kérheti fel vagy őket együttesen hallgathatja meg.
101. § (1) Az átmeneti nevelésbe vétel iránti eljárás során a gyámhivatal indokolt esetben tárgyalást tart.
(2) A tárgyalást úgy kell megtartani, hogy hozzásegítse a gyermeket és a szülőt a nevelésbe vétel okának, céljának és jogkövetkezményének megismeréséhez.