Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3076/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Rajzinger Ágnes
Az eljárás megindulása
A panaszos édesanyja és telekszomszédja kiadatlan részarány tulajdona tárgyában, az elhúzódó eljárást sérelmezve fordult hivatalomhoz. Figyelemmel arra, hogy a rendelkezésemre álló információk alapján több alapvető joggal – úgymint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, a tisztességes eljáráshoz való jog, valamint a tulajdonhoz való jog – összefüggő visszásság gyanúja is felmerült, az ügyben vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat eredményes befejezése érdekében, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 18. § (2) bekezdése alapján megkerestem a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. vezérigazgatóját, valamint rövid úton a Tolna Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatal Földművelésügyi Igazgatóság főigazgatóját.

Érintett alkotmányos jogok
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”(Alkotmány 2. § (1) bekezdés)
– A tulajdonhoz való jog: „A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.” (Alkotmány 13. § (1) bekezdés)

Alkalmazott jogszabályok
– az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény (Vtv.)
– a földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény (Fkbt.)
– a Nemzeti Földalapról szóló 2001. évi CXVI. törvény (Nfatv.)

A megállapított tényállás
A Kossuth Mezőgazdasági Termelő Szövetkezet (székhelye: 7175 Felsőnána, Dózsa Gy. u. 6.,cégjegyz. szám: Cg. 17-02-000606) 1992. október 30-án megtartott közgyűlésén – 15/1992. számú közgyűlési határozatával – a kárpótlásból visszamaradó földterületeit tagjai között nevesítette, a tagi földalapképzés szabályainak megfelelően. Az FVM Tolna Megyei Földművelésügyi Hivatal (továbbiakban: FM hivatal) 3999-15/1998 számú határozatával módosított 25-22/1998. számú határozata alapján a panaszosok 102,43 AK értékű részarány-tulajdont, valamint 70,09 AK értékű részarány-tulajdont szereztek Felsőnána, külterület 080/3 helyrajzi számú ingatlanon. A földhivatal az engedélyezési kérelmet figyelmen kívül hagyta, majd a földterület aranykorona értékét ismételten felvette a még kisorsolásra váró termőföld területek közé, mely területek ezáltal ismételten kisorsolásra kerültek. Ez utóbbi FM határozatokon alapuló tulajdonszerzéseket a földhivatal az ingatlan-nyilvántartáson a panaszosokat megelőző rangsorban vezette át. Az FM Hivatal a földkiadási eljárás befejezése után felkérte a földhivatalt, hogy a részarány-kiadás befejezését igazolja le. A körzeti földhivatal 2000. november 6-án a zárómérleget elkészítette, amelyben leírta, hogy „a részarány földalap teljes mértékben felosztásra került, kielégítetlen részarány-tulajdoni igény nincs.”
Ezt követően a földhivatal 2003 júliusában a panaszosok tulajdonjog bejegyzési kérelmét elutasította, arra való hivatkozással, hogy a 080/3 helyrajzi számú ingatlan időközben megoszlott, az újonnan kialakult ingatlanok viszont a vagyonnevesítés szabályai szerint lettek tulajdonba adva. A többszörös ingatlan-nyilvántartási eljárási hibák miatt a panaszosok részarány tulajdona kiadatlan maradt. Ezt követően a Szekszárdi Körzeti Földhivatal 20168/2007. számú igazolása szerinti részarány tulajdonuk tekintetében földkiadási kérelemmel fordultak a Tolna Megyei Mezőgazdasági Szakigazgatási Hivatalhoz. A Tolna Megyei Szakigazgatási Hivatal 26.4/1/773-3/2007. számú megkeresését a Nemzeti Földalapkezelő Szervezet 2007. július 2-án vette át.
A tényállás teljeskörű feltárása érdekében megkerestem az MNV Zrt.-t, mely szerv 2008. október 2-án hivatalomhoz érkezett válaszlevelében tájékoztatott arról, hogy nem rendelkezik a sérelmezett eljárás iratanyagával. A válasz szerint „az MNV Zrt.-nek – vélhetően a jogutódlással összefüggő iratátadások során felmerült nehézségek folytán – csupán az MgSzH 2007. november 28-án kelt, megismételt kérelme van a birtokában, amely azonban az előzményeket, illetve a részarány-tulajdon jogosultjainak konkrét igényét nem tartalmazza.” 
Annak érdekében, hogy a panaszosok kérelme – noha az eljárás már eddig is indokolatlanul elhúzódott – mielőbb elintézésre kerüljön 2008. október 6-án az FM Hivatal főigazgatójától a földkiadásra vonatkozó kérelmet, valamint az ügy előzményeit tartalmazó iratanyagot bekértem, melyet beérkezése után haladéktalanul megküldtem az MNV Zrt. számára. 
Az MNV Zrt. válaszlevelében – az előző válaszlevél tartalmával ellentmondva – arról tájékoztatott, hogy az üggyel kapcsolatban az FM Hivatal 2007. június 28-án azzal kereste meg a Nemzeti Földalapkezelő Szervezetet, nyilatkozzon arról, hogy a még kiadatlan részarány-tulajdonnal rendelkező panaszosok részére rendelkezésre áll-e, a termelő szövetkezet működési területén fellelhető ingatlanokból a jogosultakat megillető földrészlet. Az üggyel kapcsolatos előzményi irat azonban nem állt a rendelkezésükre. Az MNV Zrt. 2008. február 28-án, az újabb hivatali megkeresés hatására az ügy intézésébe bevonta a települések fekvése szerint illetékes Tolna Megyei Területi Irodát. Erről tájékoztatták a panaszosokat is jogi képviselőjük útján, valamint az FM Hivatalt. 
A panaszosok ezt követően, 2008. március 26-án, jogi képviselőjük útján eljárási kifogást és panaszt terjesztettek elő a törvényben szabályozott 30 napos ügyintézési határidő 8 hónapos túllépése miatt, melyre 2008. április 1-jei válaszában az MNV Zrt. vezérigazgató-helyettese tájékoztatást nyújtott arról, hogy a területileg illetékes irodától soron kívüli intézkedések lefolytatását kérte.
Az FM Hivatal 2008. április 30-án és szeptember 5-én kelt levelében arról tájékoztatta az MNV Zrt.-t, hogy a jogosultak a részarány-tulajdon kiadására irányuló kérelmükben megjelölt földrészletet – tekintettel arra, hogy a 2007. június 28. és 2008. március 31. között lezajlott értékesítési folyamat során a kiadásra alkalmas ingatlanok köre beszűkült – a megjelölt ingatlanok tekintetében módosították.
A Tolna Megyei Területi Iroda 2008. május 7-én arról értesítette postai, illetve telefax útján az MNV Zrt-t, hogy a módosított kérelemben megjelölt ingatlanok rendelkezésre állnak, mivel a tárgybeli földrészletek hasznosítására kiadott földhasználati engedélyeket a 2007-2008. gazdasági év végével (2008. október 31.) visszavonják. Az MNV Zrt. vezérigazgatója saját hatáskörben dönt mindazokban az ügyekben, amelyeket a Vtv. nem utal a Nemzeti Vagyongazdálkodási Tanács hatáskörébe, a vezérigazgatói döntések meghozatala – előterjesztések alapján – vezetői értekezleten történik. Ennek megfelelően a panaszosok ügyében döntéshozatalra a 2008. október 21-i vezetői értekezleten került sor. 
A 2008. november 6-án érkezett tájékoztató levél szerint az MNV Zrt. vezetői értekezleten megtárgyalta és a 983/2008. (X.21.) Vig. Sz. határozattal támogatta a panaszosok részarány-tulajdon kiadási ügye tárgyában készült előterjesztést és a határozat részét képező tájékoztató levél kiadmányozásra került, továbbá megküldték az FM Hivatal részére. Ebben az MNV Zrt. támogatja a megjelölt ingatlanok tulajdoni hányadának a jogosultak részére történő tulajdonba adását. Emellett javasolja az MNV Zrt. a fennmaradó és a jogosultakat illető 0,23 AK érték pénzbeli kártalanítását. Az MNV Zrt. határozatára hivatkozva a szakigazgatási hivatal 2008. november 7-én meghozta a részarány-tulajdonosok földtulajdona fedezetéül szolgáló földrészlet megállapításáról szóló határozatát.

Megállapításaim
I. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladat- és hatáskörét, valamint az ezek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Obtv. határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Obtv. 16. § (2) bekezdése szerint az országgyűlési biztos az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében az (1) bekezdésben megjelölt feltételek fennállása esetén hivatalból is eljárhat.
Elsőként azt vizsgáltam, hogy az ügyben érintett szervre kiterjed-e a hatásköröm. A vizsgálattal érintett Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. a földkiadás tekintetében az Obtv. 29. § (1) bekezdés a) pontja szerinti közigazgatási feladatot ellátó szerv, így tevékenységének vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján ombudsmani hatáskörbe tartozik.

II. A Földhivatal eljárása
Vizsgálatom során észleltem, hogy a Szekszárdi Körzeti Földhivatal sorozatosan jogsértő eljárása következtében a földterületek jogerős határozattal más tulajdonába kerültek. Az eljárás jogsértő, mert a panaszosok ügyében keletkezett FM Hivatal által kiadott határozatokat a Körzeti Hivatal elveszítette, valamint a tulajdonjog bejegyzési kérelem nem került széljegyzésre a tulajdoni lapon, miáltal a kérdéses földterületet ismételten felvette a még kisorsolásra váró termőföld területek közé, így téves aranykorona mérleget közölt az FM Hivatal felé. Tekintettel arra, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 17. § (4) bekezdésében foglalt vizsgálati lehetőségem szerint, ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni, így hatásköröm hiányában jelen jelentésemben a Földhivatal eljárását nem vizsgáltam. 
Vizsgálatom fókuszában a többszörös ingatlan-nyilvántartási hibából eredő joghátrány orvosolására indult földkiadási eljárás késedelmessége állt.

III. Az MNV Zrt. eljárása
a./ a tisztességes eljáráshoz való jog tekintetében
A tisztességes eljáráshoz való jog az Alkotmányban explicit módon nem nevesített, de az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésébe foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdéséből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog.1 A tisztességes eljáráshoz való jog a gyakorlatban elsősorban a közigazgatási hatóságok eljárása során nyer értelmet. 
A határidők a jogilag szabályozott eljárások olyan elemei, amelyek általában az eljárások, ezen belül különösen egyes eljárási cselekmények lefolytatása, illetőleg bizonyos jogosultságok gyakorlása vagy kötelezettségek teljesítése ésszerű időn belül való befejezését írják elő. Megakadályozzák az eljárások parttalanná válását, ugyanakkor biztosítják – többek között – az alapjogok gyakorlásának lehetőségét.2 Az Alkotmánybíróság a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen.3 A döntés szerint az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket. 
Jelen ügyben az MNV Zrt., mint a Nemzeti Földalapkezelő Szervezet utódszervezetének4 eljárása több ponton is a jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog tekintetében alkotmányosan visszás helyzetet eredményezett.
Az ombudsmani megkeresésre érkezett válaszok ellentmondtak a tekintetben, hogy az FM Hivatal mely megkeresése található meg az adatbázisban, míg ugyanis az első válasz csak a 2007. novemberi ismételt megkeresést jelölte meg, a második válasz szerint már a 2007. június 28-i megkeresés is az NFA, valamint – a 2008. január 1-jei jogutódlást követően – az MNV Zrt. rendelkezésére állt. A két megkeresés ellenére a szakigazgatási hivatal harmadik, 2008. február 12-én kelt megkeresése volt az, melynek hatására az MNV Zrt. a földkijelölési eljárás lefolytatását megkezdte. A jogszabályi rendelkezés szerint a mezőgazdasági igazgatási szerv megkeresi a Nemzeti Földalap kezeléséért felelős szervet, hogy a kérelmező tulajdonában lévő AK értéknek megfelelő termőföld a kérelemben megjelölt településen rendelkezésre áll-e.5 A jogszabályi rendelkezés lehetővé teszi a jelen esetben a földhivatal sorozatosan jogsértő eljárása folytán kialakult helyzet orvoslását, mely eljárásban a mezőgazdasági szakigazgatási szerv határozathozatalát a földalapkezelésért felelős szerv javaslattételi eljárása előzi meg. A jogszabályi rendelkezésből egyértelműen következik, hogy a földalap kezelő szerv javaslata nélkül a szakigazgatási szerv nem hozhat határozatot, a javaslattétel elmaradása tehát magában foglalja az eljárás elhúzódását és egyben a jogsértő állapot fenntartását.
Ebből következően megállapítottam, hogy a jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog tekintetében visszásságot okozott, hogy az MNV Zrt. a szakigazgatási hivatal első megkeresésére a földkijelölési eljárást nem indította el.
Az Alkotmánybíróság a tisztességes eljáráshoz való jog lényegéről kialakított álláspontja szerint a tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság a határozatban utalt arra, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye.6
Az MNV Zrt. válaszában előadta, hogy „vélhetően a jogutódlással összefüggő iratátadások során felmerült nehézségek folytán” az előzményi iratok nem álltak a rendelkezésére. A válasz tartalmából egyértelműen megállapítható, hogy az FM Hivatal ismételt – 2007. november 28-i – megkeresésére sem rendelkezett az MNV Zrt. az előzményi iratok bekéréséről. A jogalkalmazói döntés kiszámíthatóságának feltétele lehetetlenül el, amennyiben a jogutódlás során – melynek alapvető célja a tulajdonosi szemlélet egységessé válása, valamint az állami kézen lévő nemzeti vagyon hatékonyabb hasznosulása volt – a folyamatban lévő ügyek iratai eltűnnek, azok ismételt beszerzéséről az MNV Zrt. nem gondoskodik. A jogutódlás államszervezési oka mögött minden esetben a hatékonyság elve húzódik meg, melyből az ügyfélre hátrány nem származhat, az ügyfolytonosságot – a megfelelő feladat átadás-átvétel leszabályozásával – minden esetben biztosítani kell.
Mindezekre tekintettel a jogállamiság elvéből következő tisztességes eljáráshoz való jog tekintetében visszásságot okoz, ha a jogutódlás következtében már folyamatban lévő eljárások iratanyagai eltűnnek, és azok pótlását az érintett szerv nem kísérli meg.
A jogszabály pontosan meghatározza, hogy a földalapkezelő szerv a megkeresésnek legkésőbb 30 napon belül köteles eleget tenni.7 A kiszámítható jogalkalmazás egyik garanciája a határidők alkalmazása. Jelen ügyben az MNV Zrt. – tekintettel arra, hogy eljárása a földhivatal által okozott jogsérelem orvoslására indult – különösen súlyos jogsértése állapítható meg, mivel a kérelem beérkezésétől számított 8 hónap elteltével intézkedett a Területi Iroda megkereséséről, valamint az iroda válaszának beérkezésétől számított 5 hónap elteltével hozta meg határozatát.
Megállapítottam tehát, hogy az MNV Zrt. hatósági eljárásában, azáltal, hogy a törvényben foglalt határidőt sokszorosan túllépte, a jogállamiság elvéből levezethető tisztességes eljáráshoz való jog tekintetében visszásságot okozott.

b./ a tulajdonhoz való jog tekintetében
Az Alkotmány a tulajdonjogot, mint az egyéni cselekvési autonómia hagyományos anyagi alapját részesíti alapjogi védelemben. Az alkotmányos védelemnek úgy kell követnie a tulajdon társadalmi szerepének változását, hogy közben ugyanezt a védelmi feladatot elláthassa. Amikor tehát az egyéni autonómia védelméről van szó, az alapjogi tulajdonvédelem kiterjed a tulajdon egykori ilyen szerepét átvevő vagyoni jogokra, illetve közjogi alapú jogosítványokra is. A másik oldalról viszont, a tulajdon szociális kötöttségei a tulajdonosi autonómia messzemenő korlátozását alkotmányosan lehetővé teszik. Az alkotmányos védelem módját meghatározza a tulajdonnak a más alapjogoknál fel nem lelhető sajátossága, hogy alkotmányosan védett szerepét tekintve általában helyettesíthető. Az alkotmányos védelem tárgya elsősorban a tulajdoni tárgy, azaz a tulajdon állaga. Maga az Alkotmány teszi azonban lehetővé közérdekből a kisajátítást, jelezve ezzel, hogy a tulajdon alkotmányos garanciájának határa a tulajdon értékének biztosítása.8
A 35/1994.(VI.24.) AB határozatában előzetes normakontroll során bírálta el az Alkotmánybíróság a termőföldről szóló törvény alkotmányosságát. Ebben a határozatában a testület abból indult ki, hogy a földtulajdon sajátos tulajdon – véges jószág, korlátozott mértékben áll rendelkezésre, nem szaporítható, mással nem helyettesíthető – aminek következtében a más tulajdoni tárgytól eltérő kezelése indokolt. Az Alkotmánybíróság továbbá azt is figyelembe vette, hogy a földtulajdon sajátos természeti és vagyoni jellemzői: nevezetesen a föld véges jószág volta (a föld ugyanis mint természeti tárgy, korlátozott mértékben áll rendelkezésre és nem szaporítható, mással sem helyettesíthető), nélkülözhetetlensége, megújuló képessége, különleges kockázatérzékenysége és alacsony nyereséghozama a földtulajdon különös szociális kötöttségét testesítik meg. Ezek a körülmények indokolhatják a tulajdonosi jogokkal szemben a közérdek érvényesítését. Az Alkotmánybíróság már korábban is kimondta, hogy sajátosságai folytán a földtulajdonnak más tulajdoni tárgyaktól eltérő jogi kezelése adott vonatkozásban indokolt.9 
A földtulajdonnak fent részletezett sajátosságaira tekintettel az eljárási garanciáknak (határidők betartásának) a földhivatal eljárása során, valamint a földkiadási eljárásban fokozottan érvényesülniük kell. A föld mással nem helyettesíthető jellegére vonatkozó követelményt viszont azon jogszabályi rendelkezés nem sérti, miszerint ha a földalapkezelő szerv által felajánlott termőföld AK értéke nem fedezi a kérelmező nyilvántartott részarány-tulajdonát, az AK értékkülönbözetre a tulajdonost kártalanítás illeti meg. A kártalanítás összegével kapcsolatban –az MNV Zrt. vezérigazgatójának válaszában is jelzetten – felmerült probléma, miszerint az AK-ra jutó 4000 forint az Fkbt. hatályba lépése óta változatlan összegű, ezáltal a jogintézmény rendeltetését esetlegesen nem tudja betölteni. A részarány-tulajdonos tulajdonhoz fűződő alanyi jogának tiszteletben tartása mellett, az eljárás elhúzódásának megakadályozása érdekében a törvény szerint a tulajdonost – a termőföldet, illetve a pénzbeli kártalanítást illetően – a választás joga egyszer illeti meg.10 Ezzel a lehetőséggel az elhúzódó eljárás során a panaszosok éltek. A módosítás lehetőségét biztosító törvényi rendelkezés kifejezett célja tehát a részarány tulajdonosok minél előbbi földtulajdonhoz juttatása volt, mely jelen eljárásban nem érvényesült.
A vizsgálat szempontjából nem elhanyagolható tény, hogy a földkiadási eljárás kérelmezői életvitelszerűen mezőgazdasági termelő tevékenységgel foglalkoznak. A tulajdon alkotmányjogi értelemben felfogott általános és funkcionális fogalmi meghatározása nem szükségképpen követi a polgári jogi fogalmakat. Ennek megfelelően az alkotmányos tulajdonvédelemnek a polgári jogi tulajdonvédelmen túli értelmezése, a tulajdon funkcionális értelemben való felfogása értelmében a javaslattételi eljárás – a törvényes határidőt többszörösen meghaladó – késedelmessége miatt a tulajdonhoz való jog sérelme is megállapítható.
A vizsgálat során az MNV Zrt. a kifogásolt helyzetet – ombudsmani közrehatásra – orvosolta. Tekintettel azonban arra, hogy a földalapkezelő szerv eljárásának késedelmessége – különös figyelemmel arra, hogy a panaszosok mezőgazdasági termelő tevékenységgel foglalkoznak – megakadályozta a termőföld használatát, hasznai szedését, ezzel a tulajdonhoz való jog tekintetében visszásságot okozott.

Intézkedéseim
A feltárt alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok jövőbeni elkerülése érdekében az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján:
– felhívom a Magyar Nemzeti Vagyonkezelő Zrt. Vezérigazgatójának a figyelmét, hogy a jövőben kiemelt figyelmet fordítson a földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 9/D. § (2) bekezdésében foglalt javaslattételi kötelezettségére – különös tekintettel az ügyintézési határidőre – vonatkozó szabályok betartására,
– az Obtv. 20.§ (1) bekezdése alapján felhívom a Pénzügyminiszter figyelmét arra, hogy a földkiadási eljárások során, az ajánlattételi kötelezettség tekintetében, mint az MNV Zrt. vezető tisztségviselője hatáskörébe tartozó döntésre, a törvényi határidők betartására fokozott figyelmet fordítson.
Tekintettel arra, hogy az alapügyben, a földhivatal részéről súlyos eljárási jogsérelmet észleltem, hatásköröm hiányában azonban vizsgálatot nem folytattam le, az észlelt jogsérelmekkel kapcsolatban felhívom a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Miniszter, mint a földhivatalok felettes szervének figyelmét, hogy az alkotmányos jogsérelmek jövőbeni elkerülése érdekében vizsgálja meg a földhivatalok ingatlan-nyilvántartási bejegyzésének releváns gyakorlatát.

Budapest, 2009. március 5.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
1 315/E/2003. AB határozat
2 23/2005. (VI. 17.) AB határozat
3 72/1995. (XII. 15.) AB határozat
4 Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény 61.§ (3) bek.
5 A földrendező és földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 9/D.§ (2) bek.
6 6/1998. (III. 11.) AB határozat, 14/2004. (V. 7.) AB határozat
7 A földrendező és földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 9/D.§ (2) bek.
8 6/1992. (I. 30.) AB határozat
9 16/1991. (IV. 20.) AB határozat, ABH 1991, 62.; 64/1993. (XII. 22.) AB határozat, ABH 1993, 381.
10 A földrendező és földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény kommentár