Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 3045/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Somosi György
Az eljárás megindítása
A híradásokból értesültem arról, hogy Pécsen egy 20 hónapos kisgyermek és a nagymamája, Bonyhádon pedig egy négyéves kislány vesztette életét kijelölt gyalogos-átkelőhelyen történt közlekedési balesetben.
Az esetleges büntetőjogi felelősség megállapítása nem az ombudsman feladata, ugyanakkor a bekövetkezett balesetek miatt szükségesnek tartottam megvizsgálni az érintett szervek intézkedéseit, valamint általánosságban a gyalogosközlekedés helyzetét, a gyalogátkelők biztonságosságát.
Eljárásomat az 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból indítottam, amely során megkerestem Pécs Megyei Jogú Város és Bonyhád Város polgármesterét, az országos rendőr-főkapitányt és a Nemzeti Közlekedési Hatóság elnökét.

A megállapított tényállás
Pécs polgármestere a balesetet követően összehívta a közgyűlés érintett képviselőit, a rendőrség, a közlekedési hatóság, a közútkezelők, a közterület-felügyelet és a polgármesteri hivatal szakembereit. A baleset helyszíne a Magyar Közút Kht. Baranya Megyei Területi Igazgatósága kezelésében áll, amelynek igazgatója néhány nappal a baleset után átfogó intézkedési tervet készített „a Maléter Pál utcai, jelenleg jelzőlámpával nem szabályozott kijelölt gyalogos-átkelőhelyek és útkereszteződések forgalombiztonságának növelésére.” Az intézkedési terv ismerteti a jelenlegi helyzetet, majd azonnali, közúti jelzésekkel történő beavatkozásokat (jelzőtáblák elhelyezése, útburkolati jelek felfestése) és hosszabb távú forgalomtechnikai fejlesztéseket (jelzőlámpás forgalomirányítás, új forgalmi sávok építése, új gyalogos átkelő-helyek kijelölése) fogalmaz meg. Az intézkedési terv végül az úthálózat fejlesztésének szükségességét is említi alternatív útvonal kijelölésével vagy építésével. Pécs közgyűlése a „Veszélyes csomópontok biztonságosabbá tételéről” szóló, 309/2008. (06. 19.) számú határozatában egyebek mellett arról döntött, hogy a városi közúthálózat közlekedésbiztonságának és különösen a gyalogos közlekedés biztonságának növelése érdekében hosszú távú közlekedésbiztonsági programot dolgoz ki. A határozatban felsorolt forgalomtechnikai jelzőberendezések telepítésére a beszerzési eljárás megindult, a középszigetek és szűkítők terveztetését megkezdték, megépítésükre az építési engedélyek megszerzése után azonnal sor kerül. A városi rendőrkapitányság megbízott vezetője összeállítást készített a város közlekedésbiztonsági helyzetéről, amelyben kitért arra, hogy a közlekedésbiztonság szempontjából veszélyesebb helyeken fokozottabb lesz a rendőri jelenlét.
Bonyhád polgármestere is egyeztetésre hívta a rendőrség, a közlekedési hatóság és a közútkezelő szakembereit. A baleset a magyar állam tulajdonában lévő, 6535. számú út Bonyhád központján átvezető szakaszán történt. Az átkelő festése és kitáblázottsága megfelelő volt. A balesetben részes tehergépjármű vezetője a gyalogátkelő előtt megállt, gyalogosokat engedett át, majd elindult, de nem vette észre a jobb oldalról érkező személyeket. A polgármester megjegyezte, hogy sok gyalogos a járművek menetirányával párhuzamosan, hátulról érkezve közelíti meg a gyalogátkelőhelyet, ezért annak áthelyezését kezdeményezte. A megbeszélésen döntés született arról is, hogy a város területén lévő összes gyalogátkelő elé forgalomlassítókat helyeznek el, továbbá a legveszélyesebb helyen lévőket az útburkolatból kiemelik.

Érintett alkotmányos jog
A Magyar Köztársaság Alkotmánya
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

Alkalmazott jogszabályok
1988. évi I. törvény a közúti közlekedésről
137/1996. (VIII. 28.) Korm. rendelet az óvodai nevelés országos alapprogramjának kiadásáról
236/2000. (XII. 23.) Korm. rendelet a közúti közlekedési előéleti pontrendszerről szóló 2000. évi CXXVIII. törvény végrehajtásáról
1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet a közúti közlekedés szabályairól
20/1984. (XII. 21.) KM rendelet az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről
6/1998. (III. 11.) KHVM rendelet az országos közutak kezelésének szabályozásáról
11/2001. (III. 13.) KöViM rendelet az útburkolati jelek tervezési és létesítési előírásairól
41/2003. (VI. 20.) GKM rendelet a forgalomirányító jelzőlámpák követelményeiről, tervezési, telepítési és üzemeltetési előírásairól
5/2004. (I. 28.) GKM rendelet a helyi közutak kezelésének szakmai szabályairól
83/2004. (VI. 4.) GKM rendelet a közúti jelzőtáblák megtervezésének, alkalmazásának és elhelyezésének követelményeiről.

A vizsgálat megállapításai
1. Az Európai Unió 27 tagállamának útjain bekövetkezett közlekedési balesetekben évente több mint 8 ezer gyalogos és kerékpáros hal meg, a sérültek száma 300 ezer. A közlekedésről szóló, 2001-ben elfogadott „Fehér könyv” célul tűzte ki, hogy 2010-re a közúti balesetek halálos áldozatainak száma a felére csökkenjen.
A gyalogosok és más veszélyeztetett úthasználók gépjárművel való ütközést megelőző, illetve annak során történő védelméről szóló 2003/102/EK irányelv a gyalogosok számára kevésbé veszélyes elülső felületet ír elő. A 2005/66/EK irányelv a gépjárművekre szerelt elülső védelmi rendszerek használatáról szól. A 2003/97/EK irányelv a közvetett látást biztosító eszközök és az ilyen eszközökkel felszerelt járművek típusjóváhagyására vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről, a 2007/38/EK irányelv pedig a Közösségben nyilvántartásba vett nehéz tehergépjárművek visszapillantó tükrökkel való utólagos felszereléséről rendelkezik. Az utóbbi irányelv felhívja a figyelmet arra, hogy „számos baleset következik be nehéz tehergépjárművek azon vezetői miatt, akik nincsenek tudatában annak, hogy saját járművükhöz nagyon közel vagy amellett egyéb úthasználók is tartózkodnak. E balesetek gyakran a kereszteződésekben, csomópontokban vagy körforgalmakban történő irányváltáshoz kapcsolódnak, amikor a vezetők a – járműveiket közvetlen körbevevő területen kialakuló – holttérben lévő úthasználókat nem veszik észre. A becslések szerint évente körülbelül 400 ember hal meg Európában ilyen okok miatt; a legtöbbjük veszélyeztetett úthasználó, kerékpáros, motorkerékpáros, illetve gyalogos.”
Az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság a „Javaslat európai parlamenti és tanácsi rendeletre a gyalogosok és más veszélyeztetett úthasználók védelméről” készült véleményében kifejtette, hogy a gépjármű-technológiai fejlesztéseken kívül két további szempontot is figyelembe kell venni: az úthasználók magatartását és a közlekedési infrastruktúra állapotát. A Bizottság rámutatott, hogy bár a közúti baleseteket sok esetben a vezető gondatlansága okozza, ugyanolyan gyakran fordul elő az is, hogy a gyalogosok vagy a kerékpárosok közlekednek figyelmetlenül, áthágják a közlekedés alapvető szabályait. E területen az ismeretterjesztő és tájékoztató tevékenységet már az általános iskolában meg kellene kezdeni a helyes közlekedési magatartásra ösztönző, rendszeres figyelemfelkeltő kampányok formájában. Ugyanilyen fontos a másokat veszélyeztető közlekedés szigorú szankcionálása. A közlekedésbiztonság másik alapvető szempontja az infrastruktúra javítása, mindenekelőtt a városokban, ahol a halálos kimenetelű gyalogos- és kerékpáros balesetek 80%-a történik. A gépjárművek, a gyalogosok és a kerékpárosok ütközése a leghatékonyabban az úthasználók fizikai elkülönítésével kerülhető el. Ebből a szempontból a védett gyalogátkelőhelyek, gyaloghidak kiépítésével, megfelelő megvilágítással, útburkolattal és – az EU tagállamaiban lehetőleg egységes – közúti jelzésekkel csökkenteni lehetne a közlekedési balesetek számát.
2. A Magyar Közlekedéspolitika 2003-2015. című program célként határozza meg, hogy a 2001. évi személyi sérüléses balesetszám 2010-re 30%-kal, a balesetekben elhunytak száma legalább 30%-kal csökkenjen, 2015-re pedig ugyanezen értékek – az EU Fehér könyvében 2010-ig előírt mértékben – 50%-kal csökkenjenek. A program prioritásként kezeli a gyalogos-közlekedés biztonságának növelését.
2007-ben Magyarországon 3453 gyalogoselütés történt, ebből 902 kijelölt átkelőhelyen. E balesetekben 273 fő vesztette életét, közülük 31-et kijelölt gyalogos-átkelőhelyen ütöttek el. A rendelkezésre álló adatok alapján 1510 eset (44%) következett be a gyalogos hibájából. Becslések szerint kilencszer nagyobb kockázattal jár a gyalogoskénti közlekedés, mint a gépjárművel történő. Az Uniós átlag alapján a közúti balesetekben elhunytak mintegy 15%-a gyalogosként vett részt a közlekedésben, Magyarországon ez az arány magasabb.
3. A közúti közlekedés szabályairól szóló 1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet (KRESZ) bevezető rendelkezése értelmében, a közúti közlekedés biztonsága és zavartalansága fontos társadalmi érdek. A biztonságos és zavartalan közlekedés alapvető feltétele, hogy a közlekedési szabályokat mindenki megtartsa és számíthasson arra, hogy azokat mások is megtartják. Emellett szükséges az is, hogy a közlekedés résztvevői előzékenyek és türelmesek legyenek egymással szemben.
A 43. § (1) bekezdése szerint, kijelölt gyalogos-átkelőhelyen a járművel a gyalogosnak elsőbbséget kell adni. Az országos rendőrfőkapitány válaszában kifejtette, hogy eszerint a gyalogost a gyalogos-átkelőhelyen illeti meg az elsőbbség, azaz le kell lépnie a járdáról az úttestre, növelve ezzel saját baleseti kockázatát. Az (1) bekezdés arról is rendelkezik, hogy útkereszteződésnél a bekanyarodó járművel – kijelölt gyalogos-átkelőhely hiányában is – elsőbbséget kell adni a gyalogosnak, ha azon az úttesten halad át, amelyre a jármű bekanyarodik.
A 43. § (2) bekezdése alapján, azt a helyet, ahol az (1) bekezdés értelmében a gyalogosnak elsőbbsége van, járművel csak fokozott óvatossággal és mérsékelt sebességgel szabad megközelíteni úgy, hogy a vezető elsőbbségadási kötelezettségének – a szükséghez képest megállással is – eleget tudjon tenni, és e kötelezettségének teljesítése tekintetében a gyalogosokat a jármű sebességével ne tévessze meg. A jogszabály konkrét sebességhatárt nem jelöl meg, csak a fokozott óvatosság és a mérsékelt sebesség követelményét támasztja. A KRESZ a vasúti átjáró megközelítésekor a fokozott óvatosság mellett konkrét sebességhatárt is előír (lakott területen legfeljebb 30 km/óra, lakott területen kívül legfeljebb 40 km/óra).
A 21. § (6) bekezdése szerint, a gyalogos az úttestre akkor léphet, ha meggyőződött annak veszélytelenségéről. Az úttestre váratlanul nem léphet, köteles az úttesten késedelem nélkül átmenni és tartózkodni minden olyan magatartástól, amely a járművek vezetőit megzavarhatja vagy megtévesztheti. Lényeges rendelkezés, hogy a gyalogos az úttestre akkor léphet, ha meggyőződött annak veszélytelenségéről. Ez a kötelezettség a gyalogost az úttest olyan részein is terheli, ahol a járművekkel szemben áthaladási elsőbbsége van. „A város belterületén a folyamatos kocsisorban a gyalogátkelőhelynek 36-37 km/óra sebességgel történő megközelítése megfelel a fokozott óvatosság követelményének, ezért ha a gyalogos kellő körültekintés nélkül, a féktávolságon belül az ilyen sebességgel haladó jármű elé lép, és balesetet szenved, a jármű vezetője nem tartozik büntetőjogi felelősséggel.” (BH1998. 7.)
2008. január 1-jétől a gyalogosok elsőbbségére vonatkozó szabályok, továbbá a kijelölt gyalogos-átkelőhelyen, illetve előtte történő megállás szabályainak megsértése miatt kiszabható előéleti pont 3-ról 4-re emelkedett. Szintén 4 pont szabható ki a kijelölt gyalogos-átkelőhely előtt megálló jármű melletti megállás nélküli elhaladásért.
4. A gyalogosok kiszolgáltatottabbak az autósoknál, ezért fokozott védelemre szorulnak. A korszerű autókban a merev karosszériának és a biztonsági berendezéseknek köszönhetően jelentősen nőtt az utasok védelme: az újonnan piacra kerülő gépkocsik esetében egyre általánosabb a maximális 5 csillagos törésteszt eredmény. Az utóbbi években a gépjárműgyártók fokozott figyelmet fordítanak a gyalogosvédelemre, ami a töréstesztek elvégzésekor külön értékelési szempontot jelent. Más kérdés, hogy az eredmények közel sem olyan jók, mint az utasvédelem területén. Nyilvánvalóan az ilyen irányú fejlesztések a már bekövetkezett baleset következményeinek (súlyosságának) csökkentését szolgálják.
A pécsi baleseti helyszínen a forgalom nagysága az elmúlt években jelentősen nőtt: 1990-ben 4300, 1998-ban 9600, 2007-ben pedig már 16200 jármű/nap volt. 1998 és 2007 között a Maléter Pál úton 20 gyalogoselütés történt. A vizsgálatok feltárták, hogy az átkelőhely jelzésrendszere a műszaki előírásoknak megfelelt, az útburkolati jelek láthatóak voltak. Ehhez hasonlóan a festés és a kitáblázottság Bonyhádon is megfelelő volt.
A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (Tv.) 12. § (6) bekezdése rögzíti, hogy a közúti forgalmi rend kialakításánál különös figyelmet kell fordítani a gyalogos átkelőhelyek elhelyezésére és megjelölésére, a gyalogos- és kerékpáros forgalom biztonságára.
A Tv. értelmében, a közút forgalmi rendjét – ha jogszabály másként nem rendelkezik – a közút kezelője alakítja ki.
Az utak forgalomszabályozásáról és a közúti jelzések elhelyezéséről szóló 20/1984. (XII. 21.) KM rendelet 4. § (4) bekezdése szerint a forgalomszabályozás során kiemelt figyelmet kell fordítani a gyalogosok és a kerékpárosok közlekedésére. A 7. § alapján közúti jelzőtáblákkal, forgalomirányító fényjelző készülékkel, illetve útépítési eszközökkel kell szabályozni azoknak az útkereszteződéseknek a forgalmát, ahol a forgalom nagysága miatt az útkereszteződésben a különböző irányú jármű- vagy gyalogosforgalom biztonságos áthaladásához szükséges időköz rendszeresen nem áll rendelkezésre, vagy ahol a forgalom biztonsága azt megköveteli. A KM rendelet mellékleteként kiadott forgalomszabályozási műszaki szabályzat részletesen meghatározza a gyalogos-átkelőhelyek kijelölésének szabályait. Így például az úton csak olyan helyen szabad kijelölni, ahol az átkelőhelyet és az azon áthaladó gyalogosokat az úton közlekedő járművezetők – napszaktól függetlenül – legalább 50 méter távolságból felismerhetik. Figyelembe kell venni a gyalogos- és gépjárműforgalom nagyságát, a gyalogosforgalom biztonságát, a gyalogosok áramlási irányát, az út és környezetének kialakítását. A szabályzat megállapítja azt is, hogy kijelölt gyalogos-átkelőhelyeknél, gyermekintézmények környezetében, tömegközlekedési eszközök megállóhelyeinél, jelentős keresztirányú gyalogos mozgások környezetében, illetve ahol azt a közlekedésbiztonsági helyzet indokolja, a forgalom csillapítását építési beavatkozással (például sávelhúzással, járdaszigetek építésével) is elő lehet segíteni. Útkereszteződésekben, nagyobb gyalogosforgalmat keltő létesítmények környezetében, továbbá járdák, gyalog- vagy kerékpárutak átvezetésénél az úttest szintje megemelhető.
5. A 23/1990. (X. 31.) AB határozat leszögezi, hogy az emberi élet és az emberi méltóság elválaszthatatlan egységet alkot és minden mást megelőző legnagyobb érték.
Az 54. § alapján az államnak általában, személytelenül, statisztikai sokaságként „mindenki” számára kell az élet védelméről intézményesen gondoskodnia. Közlekedési szabályokat, környezetszennyezési kibocsátási határértékeket, műszaki biztonságtechnikai előírásokat nem szükséges törvényben meghatározni, jóllehet mindezek érintik az élethez való jog objektív oldalát, az abból következő állami kötelességeket. [64/1991. (XII. 17. AB határozat]
Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése a Magyar Köztársaságban minden ember számára biztosítja az élethez való jogot. Az Alkotmánynak ez a rendelkezése az állam részéről nem csupán e jog megsértésétől való tartózkodás kötelezettségét jelenti, hanem e jog biztosítását, az emberi élet védelmét az adott társadalmi közegben tevékenyen is elő kell mozdítania. Az emberi élet tevőleges állami védelmét szolgálja olyan büntető, polgári és közigazgatási jogszabályok meghozatala és végrehajtása, amelyek az emberi életet mások tevékenységétől vagy tevékenységének eredményétől óvják. [58/1994. (XII. 14.) AB határozat]
A 60/1993. (XI. 29.) AB határozat már rámutatott arra, hogy az államnak az élethez, egészséghez, biztonsághoz való jog tiszteletben tartására és védelmére irányuló kötelezettségéből számos, a közúti közlekedés szabályaiba foglalt korlátozó jellegű előírás megalkotásának szükségessége következik. [52/2004. (XII. 10.) AB határozat] A hivatkozott határozatban az Alkotmánybíróság utalt az Emberi Jogok Európai Bizottságának 8707/79. számú döntésére, amely szerint számos esetben szükség van arra, hogy a hatóságok megóvják az egyént a különféle veszélyektől, valamint ezeknek a társadalomra gyakorolt káros hatásától. Ilyennek tekinthető az ipari üzemek biztonsági berendezéseinek felszerelése, a pályaudvari aluljárók, a közúti gyalogátkelőhelyek kialakítása, valamint számos más, az egyént és a közérdeket egyaránt védő intézkedés.
Az államnak az élethez való jog biztosítását tevékenyen elő kell mozdítania. A gyalogos-átkelőhelyek létesítése, karbantartása és indokolt esetben fejlesztése közvetlen összefüggésben áll az élethez való joggal. Az emberi élet védelme megköveteli, hogy a közutak kezelői hathatós intézkedéseket tegyenek a gyalogosközlekedés és ennek részeként a gyalogátkelők biztonságossá tétele érdekében.
6. A Tv. 12. § (6) bekezdése rögzíti azt is, hogy fokozottan védeni kell a közúti forgalomban résztvevő gyermekeket, időskorúakat, valamint a mozgáskorlátozottakat és egyéb testi fogyatékosokat.
A KRESZ 43. § (4) bekezdésének b) pontja szerint, a vezetőnek fokozottan ügyelnie kell az úttesten egyedül vagy csoportosan haladó (áthaladó) gyermekek, illetőleg koruk, testi fogyatékosságuk vagy más ok miatt saját biztonságukra ügyelni felismerhetően nem képes személyek biztonságának a megóvására.
Az óvodai nevelés országos alapprogramja úgy fogalmaz, hogy az óvodáskor végére az egészségesen fejlődő gyermek ismeri és gyakorlatban alkalmazza a gyalogos közlekedés alapvető szabályait.
A Nemzeti Alaptanterv kiadásáról, bevezetéséről és alkalmazásáról szóló 243/2003. (XII. 17.) Korm. rendelet értelmében, az iskola feladata az is, hogy felkészítsen az önálló gyalogos közlekedésre.
Nem kétséges, hogy különösen veszélyeztetettek a gyermekek, ezért az ő védelmük, biztonságos közlekedésre nevelésük kiemelt fontosságú, amely a szülők és a nevelési-oktatási intézmények közös feladata. A gyalogos (és kerékpáros) közlekedés szabályaival – életkori sajátosságaikat figyelembe véve – minél hamarabb meg kell őket ismertetni.
A közterületi rendőri jelenlét alkalmas a közlekedők jogkövető magatartásra ösztönzésére, valamint lehetőséget teremt a szabálysértések szankcionálásra és az abból adódó visszatartó hatás elérésére. Különösen indokolt a fokozott rendőri jelenlét az iskolák – elsősorban az érkezés és távozás időpontjában – valamint a játszóterek közelében, akár a polgárőrök bevonásával.
A 2008. szeptember 1-jétől meghirdetett „iskola rendőre” program célja a baleset- és bűnmegelőzés. Az iskola rendőre felhívja a figyelmet a veszélyekre, a tanulók biztonsága érdekében javaslatot tesz forgalomszervezési változtatások végrehajtására. Részt vesz az iskolák környéki forgalom segítésében, előadást tart aktuális bűn- és baleset-megelőzési témakörben.
2008-ban hagyományos feladataim ellátásán túl három kiemelt témával foglalkozom, ezek a hajléktalanok élethez és emberi méltósághoz való joga, a gyülekezési jog, valamint a gyermeki jogok. A gyermekek védelmét és ennek részeként a biztonságos közlekedésre nevelésüket különösen fontos feladatnak tekintem. E project kiemelkedő szerepét bizonyítja, hogy a következő években is folytatni kívánom.
7. A kapott tájékoztatások szerint, a KRESZ módosítására a rendőrség és a közlekedési hatóság is tett javaslatot, az utóbbi a Közlekedéstudományi Intézettel közösen. Következetes ombudsmani gyakorlat, hogy forgalomtechnikai, közlekedésbiztonsági szakkérdésekben nem foglalok állást. A KRESZ gyalogátkelők megközelítésére vonatkozó szabályának esetleges módosítását széles körű egyeztetést igénylő szakmai kérdésnek tekintem. Szükséges ugyanakkor rámutatni arra, hogy a közlekedésbiztonság növelésének számos módja ismert, így például megemelt, gyalogos szigettel ellátott átkelők, villogó sárga jelzés elhelyezése, eltérő színű, anyagú burkolat alkalmazása, sávszűkítés stb. Megjegyzem, hogy Bonyhádon a baleset helyszínéül szolgáló átkelőt megszüntetik, továbbá az összes átkelőt érintő átalakításokra kerül sor, valamint Pécsen is jelentős beruházások történtek, illetve fognak történni.
A gépjárművezetés fokozott veszéllyel járó tevékenység, ahol egy kis hiba aránytalanul súlyos következményekkel járhat. Ehhez hasonlóan a gyalogos pillanatnyi figyelmetlensége is jóvátehetetlen eredményt idézhet elő. Az egyértelmű jogszabályi háttér, a gyalogátkelőhelyek kijelölése és fejlesztése, a fokozott rendőri jelenlét sem helyettesítheti az odafigyelést, a türelmet, a felelősségteljes magatartást, a közlekedés résztvevői közötti partnerség felismerésének fontosságát. A járművezetők vigyázzanak a gyalogosokra, ismerjék fel a védtelenségükből fakadó kiszolgáltatott helyzetüket, a gyalogosok pedig vegyék figyelembe, hogy a motorizáció alapjaiban határozza meg a közlekedési lehetőségeiket.

Intézkedéseim
A kijelölt átkelőhelyek, ahol a balesetek történtek, megfeleltek az előírásoknak, ugyanakkor mindkét településen jelentős átalakításokra, fejlesztésekre került, illetve kerül sor. Javaslataim célja, hogy ne csak közlekedési balesetek hatására történjenek érdemi változások.
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján
– felkérem a közutak kezelőit, hogy vizsgálják meg az átkelők megfelelőségét, szükség esetén készítsenek intézkedési tervet a gyalogos közlekedés biztonságának növelése érdekében. Javaslatom érintettekhez történő eljuttatásához az önkormányzati, valamint a közlekedési, hírközlési és energiaügyi miniszter közreműködését kérem;
– felkérem az oktatási minisztert, hogy vizsgálja meg, megfelelő-e a gyermekek (tanulók) biztonságos gyalogos-közlekedésre nevelésének jelenlegi gyakorlata, kellő súllyal van-e jelen a nevelési-oktatási intézményekben a közlekedésbiztonság életkori sajátosságoknak megfelelő elméleti és gyakorlati oktatása.

Budapest, 2008. november 20.

Dr. Szabó Máté sk.