Az adatvédelmi biztos jogkörében eljáró
állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 2058/2008. számú ügyben

Előadók: dr. Hajas Barnabás
dr. Halász Zsolt
dr. Lápossy Attila
dr. Szabó Endre Győző
Az eljárás megindítása
2008. évben kiemelt figyelmet fordítok a békés gyülekezéshez való jog érvényesülésének, valamint az e jog gyakorlásához kapcsolódó kérdéseknek. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján elrendelt vizsgálatomat követően munkatársaim, 2008. március 7-16. között, tizenöt közterületi rendezvényen vettek részt, továbbá március 15-én megvizsgálták az előállítások körülményeit is. A helyszíni vizsgálatok során a békés gyülekezéshez való joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt ugyan nem tapasztaltak, azonban több olyan körülményt észleltek, amelyek alapján felmerült alapvető joggal összefüggő visszásság veszélye. Vizsgálatom – amelyet a tapasztaltak alapján az adatvédelmi biztos jogkörében is eljárva folytattam – eredményes befejezése érdekében az országos rendőrfőkapitányt, valamint a Miniszterelnöki Hivatalt vezető minisztert vizsgálat lefolytatására és a keletkezett iratok megküldésére kértem.

A megállapított tényállás
1.	Munkatársaim elsőként két ifjúsági szervezet, kerületi népszavazási kampányzáró rendezvényét tekintették meg (2008. március 7. 18.00-20.00; Feneketlen-tó), ahol látható rendőri jelenléttel nem találkoztak. A rendezvény békésen, senkitől sem zavartatva, az előzetes programnak megfelelően zajlott.
2.	2008. március 9-én 17.55-18.20 között egy magánszemély által, a miniszterelnök háza elé bejelentett tüntetés helyszínét tekintették meg, amelyen a bejelentő, vagy más demonstráló nem jelent meg. 18.30-tól 2008. március 10-én 00.15-ig Budapest, V. kerület Alkotmány utcába és a Vértanúk terére bejelentett rendezvényeken jelentek meg. A Kossuth tér környékén jelentős rendőri jelenlétet tapasztaltak. Az egyes rendezvények helyszínei egymástól kordonnal és rendőrsorfallal voltak elválasztva. Egyetlen említésre méltó esemény a Tulipán Presszóban, állampolgári bejelentés alapján megtartott tömeges igazoltatáshoz kapcsolódott. Az igazoltatás előtt a tömeg egy része a térről elindult a Nádor utcába, azonban a Rendőrség a Nádor u.-Garibaldi u. sarkán felszólította a teret elhagyókat a gyülekezési jog – előzetes bejelentésben foglaltak szerinti – Gytv.-ben foglaltak szerinti gyakorlására. A tömeges igazoltatást a Tulipán Presszó előtti utcarészről figyelték munkatársaim. Előállításra nem került sor, alkotmányos joggal összefüggő visszásságra utaló körülményről nem értesültünk. A rendezvények rendben véget értek, a gyülekezési jogot érintő rendőri intézkedésre sem került sor. (A nap folyamán történt előállításokra nem a rendezvények helyszínein került sor)
3.	2008. március 10-én 19.30-22.30 között, március 11-én 19.00-20.00 között, valamint március 12-én 18.15. és 19.30-20.00 között Budapest, V. kerület Vértanúk terére bejelentett rendezvényen vettek részt munkatársaim. A gyülekezési jogot érintő intézkedésre itt sem került sor.
4.	2008. március 14. 17.00-20.00 között Budapest, V. kerület Petőfi téren egy magánszemély által bejelentett – hungarista – rendezvényt tekintettek meg a vizsgálatot végzők. (A bejelentetthez képest 45 perccel később kezdődött a rendezvény.) A rendezvény békésen, senkitől sem zavartatva, az előzetes programnak megfelelően zajlott. A jelentős rendőri jelenlét mellett, rendőri intézkedésre nem került sor. Ezt követően munkatársaim, 20.10-22.30 között Budapest, V. kerület Vértanúk terére bejelentett rendezvényen vettek részt. A rendezvény ezen a helyszínen is békésen, senkitől sem zavartatva, az előzetes programnak megfelelően zajlott. A gyülekezési jogot érintő intézkedésre nem került sor.
5.	2008. március 15. 7.45-10.30 között Budapest, V. kerület Kossuth téren az állami zászló felvonásán vettek részt, a Vértanúk tere felőli oldalán a nézők előtt nyitva álló résznél a kordonon belülről kísérték figyelemmel az eseményeket. A nézők csak ruházat- és csomag-átvizsgálás után mehettek be az elkerített részre. A kordonon belül és a kordonon kívül lévők véleménynyilvánítását nem korlátozták. A gyülekezési joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tapasztaltak.
6.	Ezt követően 10.40-12.30 között a Múzeum körúton az állami rendezvény helyszínére mentek, ahová csak csomagjaik – egy őrző-védő cég által végzett – ellenőrzése után léphettek be. A beléptetés folyamatos volt. (A ruházat és csomag átvizsgálása során olyan termékeket is a kapunál kellett hagyni, amelyeket a Múzeum körúti üzletekben a rendezvény alatt is meg lehetett vásárolni.)
Az országos rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint a Rendőrség egyetlen biztonsági céggel sem kötött megállapodást, és nem adott felhatalmazást a rendezvények helyszínein ruházat- és csomag átvizsgálására. Az állami és önkormányzati rendezvények helyszínein a szervezők közterület-használati engedéllyel rendelkeztek, ahol – a Kossuth tér kivételével – a szervezők által rendezőként alkalmazott vagyonvédelmi vállalkozások látták el a helyszínre érkezők beléptetését. (Ennek részben ellentmond a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter tájékoztatása, miszerint a Kossuth téren is vagyonvédelmi vállalkozások látták el a beléptetést.) A vállalkozásokkal a Rendőrség szerződéses kapcsolatban nem állt, de a rend fenntartása érdekében velük a szükséges mértékben együttműködött. A tájékoztatás szerint „a gyülekezési jogról szóló 1989. évi III. törvény (Gytv.) 11. § (1) és (2) bekezdése szerint a rendezvény rendjének biztosításáról a szervező gondoskodik, kérésére pedig a rendőrség közreműködik.” 
A Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter ugyancsak a Gytv. alapján szervezett rendezvény rendjének biztosítására hivatkozott. Válasza szerint „a rendőrség alapvető feladata a közrend és a közbiztonság védelme. A szabályosan bejelentett és biztosított rendezvények esetében a rendőrségnek a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvényben (Rtv.) foglalt feladataiból kiindulva nem kötelezettsége a rendezvényen résztvevők ruházatának, csomagjainak átvizsgálása.” A belépni szándékozókat – ha nem volt előttük ismert –a vagyonvédelmi vállalkozás munkatársai szóban tájékoztatták a bevinni tiltott tárgyakról. (Lőfegyver, robbanóanyag, közbiztonságra különösen veszélyes eszközökre, az 1 méternél hosszabb, és 3 cm-nél nagyobb átmérőjű zászlórúdra, az üvegpalackokra, bármilyen anyagból lévő, dobálásra alkalmas tárgyakra.) Az beléptetés során az érkezőket felszólították „a csomagok tartalmának bemutatására, a kézben, a felsőruházat alatt tartott, külső ránézéssel nem észlelhető tárgyak bemutatása a test, a ruházat érintése nélkül.” A tájékoztatás szerint a beléptetés során felajánlották a bevinni tiltott, de rendőri intézkedést nem igénylő tárgyak ideiglenes megőrzését, majd visszaszolgáltatását.
7.	11 óra körül érkezett a Kálvin térre egy „vonulásos” gyülekezés (felvonulás), amelynek résztvevői verbálisan konfrontálódtak az állami ünnepséget biztosító őrző-védő cég, valamint a rendőrség helyszíni biztosítást végző állományával. A rendezvény alatt folyamatosan a kordonokon kívül kisebb-nagyobb elégedetlen tömeg gyakorolta véleménynyilvánítási jogát. Ezt követően munkatársaim 12.40-14.40-ig az Erzsébet-híd pesti hídfőjéről (a pesti oldali pillérnél) kísérték figyelemmel a Fővárosi Önkormányzat által szervezett rendezvényt. A rendezvény területét a rendőrség kordonokkal zárta le, a kordonon belülre csak a meghívott vendégek léphettek be, egy nagyobb tömeg a kordonok előtt foglalt helyet. A főpolgármester beszéde alatt ez a kordonoknál összegyűlt néhány ezer főből álló tömeg sípolással, fütyüléssel, illetve folyamatos bekiabálásokkal nyilvánított véleményt. A tömegből néhányan tojásokat, kisebb köveket, illetve petárdákat dobtak a felsorakozott rendőrök, illetve a főpolgármester irányába, ennek hatására a rendőrség jelentős erőkkel felvonult a kordonokhoz. Felszólításra, további – a gyülekezési jogot érintő – rendőri intézkedésre nem került sor.
8.	14.40-16.40 között az Astoria – Dohány u. – Erzsébet körút – Blaha L. tér – Rákóczi út által határolt területen folytatták helyszíni vizsgálatukat munkatársaim. (Ennek során elmentek az Erzsébet térre is, ahol a Jobbik és a Magyar Gárda tartott rendezvényt. Figyelemmel arra, hogy nem volt olyan körülmény, amely a gyülekezési joggal összefüggő visszásság veszélyére utalt volna, visszatértek az Astoriához.) Azt tapasztalták, hogy a rendőrök sisakján, bevetési öltözetén, valamint jelvényén található szám egymástól eltért.
Az országos rendőrfőkapitánytól kapott tájékoztatás szerint az Rtv. 20. § (1) bekezdés a) pontja előírja, hogy a rendőrt az egyenruhája és azon elhelyezett azonosító jelvénye vagy igazolja. A csapatszolgálati feladatokat ellátó állomány bevetési ruházatán elhelyezésre került a szolgálati jelvény, és ezen felül mind a bevetési ruházaton, mind pedig a védősisakon további azonosítókat (bal felkaron, műanyag tokban szolgálati jelvény; a mellkas jobb részén tépőzárral rögzített – a jelvényszámmal megegyező –hímzett azonosító szám; a bevetési sisak hátsó részén elhelyezett speciális jel, amelyből a rendőr szolgálati helyét lehet megállapítani. A rendőrfőkapitány szerint a Rendőrség eleget tesz a rendőr – Rtv.-ben meghatározott – azonosításra vonatkozó követelményeknek. 
Válaszában kitért arra is, hogy vannak olyan rendőrök is, aki szolgálati feladataikat egyenruhában, illetve polgári öltözetben is ellátnak, ezért „részükre kiadásra került egy olyan szolgálati jelvényt, amely az egyenruhán viselhető, továbbá ellátták őket a szolgálati igazolványban elhelyezett azonosító jelvénnyel. A két jelvény száma nem azonos, így ezen kollégák két különböző számú szolgálati jelvénnyel rendelkeznek.” A tájékoztatás szerint így fordulhatott elő, hogy a ruházaton gombbal, vagy biztosítótűvel rögzített azonosító jelvény száma, valamint a tépőzáras, hímzett azonosítószám eltért. Mindkét jelvényszám szerepel a személyzeti nyilvántartásban, így bármelyik szám alapján kétséget kizáróan azonosítható a rendőr személye. A főkapitány szerint „valóban igaz, hogy ez nem szerencsés megoldás, és az állampolgárokban bizonytalanságot ébreszthet. Ennek kiküszöbölésére az ORFK rendészeti főigazgatója soron kívül intézkedett arra, hogy a rendőr által viselt szolgálati jelvény és a mellkason elhelyezett azonosító szám a jövőben minden esetben egyezzen meg.”
9.	Az Erzsébet-híd pesti hídfőjénél tartott rendezvény után a Blaha Lujza térre, a Magyar Önvédelmi Mozgalom rendezvényre mentek munkatársaim. Ki kell emelni, hogy a két helyszín között kordont állított fel a Rendőrség. A Blaha Lujza téri rendezvényt akkor hagyták el, amikor a tömeg 20.30 körül egy szónok felszólítására elindult a térről. A rendőrségi intézkedéseket kezdetben a helyszínen (József krt., Rákóczi tér), majd pedig az Operatív Törzs képernyőiről kísérték figyelemmel. Mindaddig, amíg a rendezvényről a tömeg egy része nem indult el a MŰPA felé, a rendezvény környékén felsorakozott rendőrök nem intézkedtek. Mindaddig, amíg a rendezvény nem veszítette el békés jellegtét, a gyülekezési joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tapasztaltunk. Miután azonban a rendezvény elveszítette békés jellegét, valamint a bejelentettől eltérő módon folyt tovább, a Gyvt. értelmében a rendezvényt a Rendőrség – felszólítás után – feloszlatta.
10.	Munkatársaim azt is észlelték, hogy a Rendőrség honlapján az egyes rendezvények mellett azok bejelentőinek nevét is közzétette. Az országos rendőrfőkapitány szerint kizárólag a kiemelt rendezvények bejelentőinek nevét tüntették fel. Erre pedig kizárólag azt követően kerülhetett sor, hogy a BRFK rendbiztosai telefonon, vagy az egyeztető tárgyalásokon személyesen kérték az érintettek hozzájárulását.
11.	2008. március 15-én, 23.00 után a BRFK VII. Ker. Rendőrkapitányságon az előállítás gyakorlatát vizsgálták munkatársaim, akik több előállítottal is beszéltek, akik kifejezett, erre vonatkozó kérdésre sem számoltak be panaszról.

Érintett alkotmányos jogok
– a békés gyülekezéshez való jog (Alkotmány 62. § (1) bekezdés: e „A Magyar Köztársaság elismeri a békés gyülekezés jogát és biztosítja annak szabad gyakorlását.”)
– a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye (Alkotmány 2. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”
– az élethez és az emberi méltósághoz való jog részét képező magánszférához való jog (Alkotmány 54. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.)
– a jogorvoslathoz való jog (Alkotmány 57. § (5) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan – a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.)
– a panasz előterjesztéséhez való jog (Alkotmány 64. §: „A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.”
– a személyes adatok védelméhez való jog (Alkotmány 59. § (1) bekezdés: „A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jóhírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és a személyes adatok védelméhez való jog.”

A vizsgálat megállapításai
1. 	A helyszíni vizsgálatok, valamint munkatársaim személyes tapasztalatai alapján, a 2008. március 7-16. közötti, budapesti közterületi rendezvényeken a békés gyülekezéshez való joggal összefüggő visszásság gyanújára utaló körülményt nem tártam fel. hangsúlyozni kívánom, hogy a Rendőrség az esetenként több, egymáshoz közeli rendezvény résztvevőit megfelelő körültekintéssel, kordonnal és sorfallal tartotta egymástól távol, megakadályozva nem csak a gyülekezési jog mások általi megsértését, hanem a résztvevők összekeveredését is. A Rendőrség ilyen eljárása – az állami objektív alapjogvédelmi kötelezettségének teljesítéseként – a gyülekezéshez való jog biztosításához szükséges volt, ezért alapvető joggal összefüggő visszásságot nem okozott.
Figyelemmel arra, hogy 2008. március 15-én este, miután az egyik rendezvényen a szónok felszólalását követően a résztvevők egy része a Blaha Lujza térről a Baross utca irányába vonult (vagyis bejelentés nélkül, illetve a bejelentetéstől eltérően folytatták a rendezvényt), majd ez a felvonulás elvesztette békés jellegét, Rendőrség a Gytv. 14. §-a alapján a rendezvényt – felszólítás után – feloszlatta. Ki kell emelni, hogy a Rendőrség – azzal, hogy a feloszlatásra térben és időben egyaránt a korábbi, bejelentett rendezvénytől távolabb – biztosította annak lehetőségét, hogy a felvonuláson részt venni nem kívánók megfelelően elvonulhassanak. Összességében, a Rendőrség eljárása során, a békés gyülekezéshez való joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem észleltem.
2.	Álláspontom szerint azonban komoly alkotmányos aggályokat vet fel az a gyakorlat, hogy egyes állami (vagy önkormányzati) rendezvények biztosítását az állam a rendőrség helyett személy- és vagyonvédelmi tevékenységet folytató (ún. őrző-védő) magánvállalkozásokra bízza. 
a./		Mindenek előtt azt vizsgáltam meg, hogy e rendezvények a gyülekezési jog gyakorlása körébe tartoznak-e.
Előkérdésként tisztázni kívántam, hogy az állami, önkormányzati rendezvények (így például állami ünnepségek, megemlékezések) minősülhetnek-e gyülekezésnek. Az elvi kiindulópont ebben az esetben az, hogy az állam és – e minőségükben – az önkormányzatok alkotmányos alapjog alanyai nem lehetnek. Az alapjogi védelemnek ugyanis az állammal szemben van értelme, az alapjogok célja, hogy az egyén jogait garantálja az állammal szemben.  Ennek megfelelően az állam, vagy az állam képviseletébe eljáró személy a gyülekezési jog alanya sem lehet, állam vagy önkormányzat nevében nem lehet gyülekezési jog hatálya alá tartozó rendezvényt szervezni.
A hatályos jog alapján ezek az állami, önkormányzati ünnepségek – jellegüket tekintve – minősülhetnek kulturális rendezvénynek (jellemzően ugyanis a kultúrával kapcsolatos programok vannak többségben), így formailag sem tartoznak a Gyt. hatálya alá. Előfordulhat ugyanakkor, hogy egy ilyen rendezvényen politikai beszédek hangzanak el, ennek nyomán pedig a hallgatóság egy része – egyénileg vagy közösen – tetszésének, vagy éppen ellenszenvének ad hangot (taps, fütyülés, bekiabálások). Dacára azonban annak, hogy az elhangzottaknak van-e, lesz-e (politikai) kommunikációs jogi jellege, egy állami rendezvény sem előzetesen, sem utólagosan nem válhat „gyülekezéssé”, a jelenlévők pedig nem minősülhetnek egy „gyülekezés” résztvevőinek, ennek megfelelően a rendezvény  – értelemszerűen –  nem is oszlatható fel.
A közterületek felett a tulajdonos jogait valamely állami szerv, illetőleg önkormányzat gyakorolja, így engedélyt adhat – jellemzően közterület-használati szerződés formájában – a nem gyülekezési jog gyakorlásával összefüggő közterület-használatra, például egy állami ünnepség megtartására. A közterület használatának engedélyezésre vonatkozó szabályokat a helyi önkormányzatok rendeletben szabályozzák.
b./		Figyelemmel arra, hogy a rendezvények vizsgált köre nem a Gytv. hatálya alá tartozik, a beléptetés rendjét is áttekintettem. Az alapjogok korlátozásának alkotmányosságát az ún. szükségességi-arányossági teszt alkalmazásával vizsgáltam meg. Ennek a tesztnek négy lényegi eleme van: az államnak meg kell jelölnie a korlátozás legitim célját, az eszköznek a legitim cél elérésére alkalmasnak, a korlátozásnak szükségesnek és arányosnak kell lennie. Az állam csak abban az esetben korlátozhat alapjogokat, ha valamely legitim cél védelme más módon nem érhető el (szükséges), és ha az elérni kívánt cél fontossága és az ennek érdekében okozott alapjogsérelem súlya megfelelő arányban van egymással (arányos). Az állam ugyanis a korlátozás során köteles az adott cél elérésére alkalmas legenyhébb eszközt alkalmazni. 
Az állam, illetve az önkormányzatok által – közpénzből – szervezett rendezvények, különösen az egyes állami ünnepekkel kapcsolatos programok jellemzően mindenki előtt nyitva állnak, korlátozás nélkül megtekinthetőek és ingyenesek. Ilyen rendezvényeken nagyobb tömeg gyűlhet össze, amely – természetesen helytől, időtől, más körülményektől függően – eltérő mértékű biztonsági kockázatot jelent a szervező számára. Az állami, önkormányzati szervező, ha előzetesen olyan információk jutnak birtokába, hogy a rendezvény biztonságát – az általános kockázaton túl – jelentős, konkrét veszély fenyegeti, a rendezvényre belépőket ellenőrizheti (beléptetés). Mások jogainak, életének, egészségének, személyes biztonságának védelmében nem tekinthető a magánszférához való jog aránytalan korlátozásának az, ha a szervező döntése értelmében az állami rendezvényre való belépéskor, az összes résztvevőre kiterjedően, a csomagokat átvizsgálják, bizonyos – közbiztonságra veszélyt jelentő – tárgyak bevitelét megtiltják (általános vizsgálat).
Nagy jelentősége van azonban az alapjog-korlátozás arányosságának megítélésekor annak, hogy ezeken az állami rendezvényeken ki végzi el az ellenőrzést: rendőr vagy egy a biztosítással megbízott személy- és vagyonőr. Fokozottabb az ellenőrzők körének jelentősége a közterületeken zajló állami rendezvények esetében, mert ilyenkor egy speciális közbiztonsági ellenőrzést „szervez ki” az állam (mivel tulajdonvédelmi indokok nem játszanak szerepet az ellenőrzésben). Utalok arra, hogy pusztán egy adott közterület (például utca, tér) állami rendezvény céljából való lezárása, elkerítése a terület közterületi jellegén nem változtat.
Az Alkotmány 40/A. § (2) bekezdése értelmében a Rendőrség alapvető feladata a közbiztonság, a közrend és az államhatár rendjének védelme. A Rendőrség számára az Rtv. adja meg az egyértelmű felhatalmazást az állami rendezvényre való belépők, sőt a rendezvényen tartózkodók ellenőrzésére. A Rtv. 30. § (1) bekezdése e tekintetben egyértelműen fogalmaz: a Rendőrség a közbiztonságot veszélyeztető cselekmény vagy esemény megelőzése, megakadályozása érdekében a rendőri szerv vezetője által meghatározott nyilvános helyen vagy a közterület kijelölt részén az oda belépőket igazoltathatja, e cél elérése érdekében – többek közt – csomagot is átvizsgálhat.
A személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól szóló 2005. évi CXXXIII. törvény (Vagyonőrtv.) 25. § (1) bekezdése alapján a személy- és vagyonvédelmi tevékenységet végző személy e törvényben meghatározott jogosultságait a jogos önhatalom keretei között vagy az érintett személy önkéntes hozzájárulása alapján gyakorolja. A személy- és vagyonőr „intézkedési” jogosultsága – alkotmányosan abszolút indokoltan – a törvény alapján korlátozott, így eleve nem (lehet) alkalmas közterületen közbiztonsági ellenőrzés végzésére, tevékenységének rendeltetése ugyanis meghatározott személyek védelme, illetve a vagyonvédelem. A személy- és vagyonőr személyi szabadságot korlátozó intézkedést – különösen fizikai kényszert – nem alkalmazhat akkor, ha a rendezvény területére belépni kívánó személy önként nem hajlandó csomagját megmutatni, ehhez minden esetben rendőrség közreműködését kell igénybe vennie.
Ha az állami (önkormányzati) rendezvényekre való beléptetést személy- és vagyonőrök végzik, akkor fokozottan fennáll a visszaélés lehetősége, megítélésem szerint ugyanis hiányoznak azok a garanciális eszközök, amelyek az adott rendőri intézkedést, a belépők csomagjának átvizsgálását – általánosságban – arányossá teszik. Mindemellett az állampolgárokban keltett bizonytalanság, kiszámíthatatlanság, a garanciális rendelkezések ilyen megkerülésének a veszélye a jogállamiságból következő jogbiztonság szempontjából is kérdéses.
Nem kevésbé aggályos az a megoldás sem, amikor az ellenőrzést végző személy- és vagyonőrök esetleg rendőri „felügyelet”, kontroll alatt tevékenykednek. Ez esetben ugyanis végképp összemosódhatnak a szerepek, és az „intézkedésért” való felelősség megítélése sem egyértelmű az intézkedés alá vont polgár számára: nem tudhatja, hogy jogsérelem esetén kivel szemben érvényesítheti panaszát. Fennáll annak a lehetősége, hogy egy ilyen „közös ellenőrzéskor” a személy- és vagyonőr csak a rendőrök számára fenntartott intézkedést alkalmaz (például elveszi a belépni szándékozótól a bevinni kívánt tárgyat, vagy akarata ellenére átkutatja a résztvevő csomagját).
Fontos elem a korlátozás arányosság megítélésben, hogy az állampolgár az Rtv. 92. § (1) bekezdése alapján a rendőri intézkedéssel szemben – amennyiben az alapvető jogát sértette – panasszal fordulhat az intézkedést foganatosító rendőri szervhez, vagy kérheti, hogy panaszát az országos rendőrfőkapitány a Testület által lefolytatott vizsgálatot követően bírálja el. A vagyonőr „jogellenes intézkedésével” szemben a polgárnak lehetősége van bírósághoz fordulni, feljelentést tenni, vagy polgári peres eljárást indítani, de ez – különösen a rendőri intézkedés elleni panasszal összemérve –nem tekinthető tényleges, valódi garanciának.
Ki kell emelnem, hogy a Vagyonőrtv. 26. § (3) bekezdésének a) pontja sem főszabályként, és korlát nélkül teszi lehetővé, hogy „zárt területen vagy helyen tartott rendezvényre belépő személyt – a rendőrség, illetve a rendezésért felelős személy intézkedése alapján, ha a szerződésből fakadó kötelezettségeit érvényesíteni más módon nem tudja – különösen a testi sérülés okozására alkalmas tárgyak bevitelének megakadályozása érdekében csomagja tartalmának bemutatására felszólítani, rajta és csomagján kizárólag fémtárgyak kimutatására alkalmas eszközt alkalmazni, ennek visszautasítása esetén a rendezvényen való részvételét megtiltani”. Sem a rendőrfőkapitány, sem pedig a Miniszterelnöki Hivatalt vezető miniszter válaszai nem tartalmaznak arra vonatkozó utalást, hogy a vagyonőr vállalkozás a szerződésből fakadó kötelezettségeit más módon nem tudta volna érvényesíteni. Az említett válaszok arra vonatkozó adatot sem tartalmaztak, hogy a rendőrség, illetve a rendezésért felelős személy intézkedése alapján került-e sor. 
Kétséges továbbá, hogy a vagyonvédelmi vállalkozások által végzett beléptetés – mivel a tájékoztatás szerint az kizárólag a csomag, illetve a ruházat érintése nélkül történhetett – alkalmas-e arra, hogy a bevinni tiltott tárgyak rendezvény területére történő bejuttatását megakadályozza. Álláspontom szerint a csomag, illetve a ruházat érintése nélküli vizsgálat elől a bevinni tiltott tárgyak könnyűszerrel elrejthetőek, így – az ellenőrzés céljának legitim voltától függetlenül – az ellenőrzés nem alkalmas a cél elérésére. Ezt alátámasztja az is, hogy a Múzeum krt. nyitva tartó üzleteiben üveges és PET palackos italokat, továbbá más dobálásra alkalmas tárgyakat is meg lehetett vásárolni a rendezvény teljes időtartama alatt.
Mindezek alapján megállapítottam, hogy a jogállamiság elvéből következő jogbiztonság követelményével, valamint a magánszférához való joggal összefüggő visszásságot okoz az, ha közterületen zajló állami (önkormányzati) rendezvényekre való belépéskor a csomagok átvizsgálását személy- és vagyonvédelmi tevékenységet folytató magánvállalkozások alkalmazottai végzik.
3.	Az Alkotmánybíróság 54/2000. (XII. 18.) AB határozatában (ABH 2000. 516, 521.) rámutatott, hogy intézkedésük alkalmával a hatóság tagjai nyilvánosan, az állam képviselőiként lépnek fel. „A hatóság tagjainak intézkedési jogosultságát egyenruhájuk vagy igazolványuk igazolja. Az egyenruhát viselő hivatásos és szerződéses állomány tagjai azonban tevékenységüket nem arctalan tömegként, hanem közhatalom gyakorlására felruházott tisztviselőként végzik, akiknek egyedi azonosíthatósága alapozza meg esetleges személyes felelősségre vonásuk lehetőségét. Az intézkedés alá vont állampolgárnak jogos érdeke az, hogy a hatósági fellépés teljes időtartama alatt tisztában legyen a vele szemben intézkedő személyazonosságával, egyediségével. Az állampolgár panaszhoz, jogorvoslathoz való joga ugyanis csak így garantálható.” 
Álláspontom szerint, nem lehet kétséges, hogy önmagában az a helyzet, miszerint egyes rendőrökön a ruházaton viselt jelvény száma, valamint a tépőzárral rögzített azonosító eltért, az állampolgárok – függetlenül annak azonosíthatóságától – sem az intézkedő rendőr személyazonosságával, sem pedig egyediségével nem lehettek tisztában. Mindezekre tekintettel megállapítottam, hogy az egyenruhán viselt különböző azonosító számok – objektíve – alkalmasak arra, hogy az intézkedés alá vont személyek jogorvoslathoz való, valamint panasz előterjesztéséhez való jogával összefüggő visszásságot okozzon. Figyelemmel azonban, hogy az országos rendőrfőkapitány tájékoztatása szerint e probléma orvoslása érdekében a szükséges intézkedéseket megtette, ezzel összefüggésben külön intézkedést nem kezdeményezek.
A közfeladatot ellátó személyek azonosíthatóságával kapcsolatban – az adatvédelmi biztos jogkörében eljárva – jelenleg is vizsgálatot folytatok. Megjegyzem azonban, hogy munkatársaim tapasztalata szerint a hímzett, tépőzáras azonosító is csak optimális körülmények között olvasható, színe (sötétkék alapon szürke) és mérete (1 cm-nél kisebb betűk) miatt pl. rossz látási viszonyok idején már nehezen olvashatónak tűnt. E körülményt is értékelni kívánom fent jelzett  vizsgálatomban.
4.	A Gytv. hatálya alá tartozó rendezvények bejelentői nevének nyilvánosságra hozatalával kapcsolatban a következőket kell kiemelni. 
A személyes adatok védelméről és a közérdekű adatok nyilvánosságáról szóló 1992. évi LXIII. törvény (Avtv.) 3. § (1) bekezdése szerint személyes adat akkor kezelhető, ha ahhoz az érintett hozzájárul, vagy b) azt törvény vagy – törvény felhatalmazása alapján, az abban meghatározott körben – helyi önkormányzat rendelete elrendeli. A Gytv. meghatározza a bejelentés szükséges és elégséges adattartalmát, azonban az adatok – különösen azok internetes honlapon történő – közzétételéről nem rendelkezik. A rendezvények rendjének biztosításával kapcsolatos rendőri feladatokról szóló 15/1990. (V.14.) BM rendelet 6. § (3) bekezdése is csak akkor teszi szerv részére kötelezővé a nyilvánosság tájékoztatását, ha pl. betiltja a rendezvényt. Mindebből kitűnik, hogy nincs törvényi felhatalmazás a rendezvény (tüntetés) szervezőinek nevének és címének generális közzétételére, sem a rendőrség honlapján, sem máshol.
A tárgyalt kontextusban a hozzájárulás önkéntességével kapcsolatosan aggályok merülhetnek fel, ezért még a bejelentő előzetes egyetértésével sem támogatom nevének nyilvánosságra hozatalát.
Mindez azonban, véleményem szerint nem okoz érdeksérelmet, mivel egyfelől a Rendőrségnek nem feladata, hogy tájékoztasson a rendezvény szervezőiről, céljáról, stb., hanem az, hogy a bejelentést felvegye, azt megvizsgálja a Gytv. alapján, illetve fenntartsa a rendet. Az internetes tájékoztatás közrendvédelmi célokat szolgál, vagyis, hogy rendezvény mekkora, milyen időpontban milyen lezárásra kerül sor, stb. 
Ettől különbözik az az eset, ha valakit a rendezvény alatt kár ér: ő a Gytv. 13. §-a alapján a kártérítési igény érvényesítése során természetesen kérheti a szervező személyes adatait is – ezt azonban ugyancsak a Gytv. rendeli el. 
5.	Az előállítások gyakorlatának helyszíni vizsgálata során a BRFK VII. Ker. Rendőrkapitányságon az előállítások körülményeinek, valamint az előállítottak elhelyezésének megtekintése, továbbá az előállítottak meghallgatása után alapvető joggal összefüggő visszásságra utaló körülményt nem tártam fel.

Intézkedéseim
I. 	A jelentésemben feltárt, alkotmányos joggal összefüggő visszásság orvoslása, jövőbeni megszüntetése és megelőzése érdekében,
Az Obtv. 21. § (1) alapján felkérem a Miniszterelnöki Hivatalt vezető minisztert, biztosítsa, hogy a jövőben megrendezésre kerülő állami rendezvényen ne vagyonvédelmi vállalkozások, hanem – amennyiben az szükséges – a rendőrség vizsgálja át a résztvevők csomagját, és ruházatát.
II. 	A személyes adatok védelméhez való alkotmányos jogot érintő intézkedések egységes alkalmazásának biztosítása céljából,
Az Avtv. 24. § e) pontjában foglalt jogkörömben eljárva, az országos rendőrfőkapitány útján felhívom a Gytv. hatálya alá tartozó rendezvények bejelentését elbíráló rendőrkapitányságokat, hogy eljárásuk során a jelentésemben hivatkozott adatvédelmi követelményeknek – a bejelentők alapjogainak tiszteletben tartása céljából – maradéktalanul tegyenek eleget, és a jövőben kizárólag azok szem előtt tartásával járjanak el.

Budapest, 2008. május 19.

Dr. Szabó Máté sk.