Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1672/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Bene Beáta
Az eljárás megindulása
A panaszosok beadványukban sérelmesnek tartották, hogy 2007 novemberében benyújtott kérelmük alapján az ingatlanukon az állam javára bejegyzett jelzálogjog törléséről az eljáró szerv a Kincstári Vagyoni Igazgatóság, illetve annak jogutódja a Magyar Államkincstár regionális igazgatósága nem intézkedett. Ismételt beadványukban az eljárásban közreműködő ügyvéd tevékenységét is kifogásolták.
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz és a tisztességes eljáráshoz, valamint a jogorvoslathoz fűződő alapvető jogok sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
Az ügy alapos feltárása érdekében megkerestem a KVI jogutódját a Magyar Államkincstár Közép-magyarországi Regionális Igazgatóságát, majd a kapott tájékoztatás alapján a Magyar Államkincstár elnökéhez fordultam és álláspontját kértem az igazgatóság eljárásáról.

A megállapított tényállás
A panaszosok, ingatlanuk megvásárlásához közvetlen állami támogatásban részesültek, 1.5000.000 Ft-os megelőlegező kölcsön, valamint 900.000 Ft-os lakásvásárlási kedvezmény formájában. Az így megszerzett ingatlant 2007 októberében kelt adás-vételi szerződéssel elidegenítették, majd a jegyzőtől kérelmezték a lakásvásárlási kedvezmény visszafizetési kötelezettségüknek a támogatott ingatlan elidegenítésétől számított egy évre történő felfüggesztését, mert határidőn belül új ingatlant kívánnak vásárolni, amelyre tulajdonjoguk bejegyzését követően kérelmezik a lakásvásárlási kedvezményt biztosító jelzálogjognak az átjegyeztetését. A jegyző határozatában döntött a megelőlegező kölcsön és a lakásépítési kedvezmény visszafizetési kötelezettség egy évre történő felfüggesztéséről, a tulajdonosok a jelzálogjog teljes összegét, azaz 2.400.000 Ft-ot ügyvédi letétbe helyeztek.
Ezt követően 2007. november 6-án kérelemmel fordultak a Kincstári Vagyoni Igazgatósághoz (KVI), amelyben kérték a lakásépítési kedvezmény biztosítására az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett jelzálogjog, valamint az ezt biztosító elidegenítési és terhelési tilalom törlését. A KVI ezt követően hiánypótlásra szólította fel a kérelmezőket, amelynek a címzettek eleget tettek. 
Jogszabályváltozás következtében a KVI jogutódjaként a lakáscélú állami támogatásokkal kapcsolatos ügyekben 2008. január 1-jétől a Magyar Államkincstár rendelkezik hatáskörrel. Az ügyiratainak átvételére 2008. január 2-án került sor. Az ügyintézés során megállapítást nyert, hogy téves összeg került ügyvédi letétbe, erről a kincstár tájékoztatta az eljáró ügyvédet és a kérelmezőket is, majd az ügyfeleknek a kérelmük beérkezését követő 4 hónap múlva 2008. február 25-én kiadta a törlési engedélyt.
A Magyar Államkincstár Központjának munkatársai 2008 júliusában történt rövid úton történő megkeresésemet követően értesítettek a jogtalanul elrendelt letét összegének, az az 1.500.000 Ft-nak a panaszosok részére való visszautalásáról. Ekkor a kincstár munkatársai további megoldásra váró problémákat vetettek fel, álláspontjuk szerint a kincstár központi szerve nem tudja megváltoztatni a regionális igazgatóság intézkedéseit, mert e kérdésben nincs jogorvoslati lehetősége. Jelezték továbbá azt is, hogy a földhivatali bejegyzések sem zökkenőmentesek, mert a hivatal tőlük bejegyzéskor több alkalommal szerződést is kér, amellyel a kincstár nem rendelkezik, hiszen a szerződés megkötése a hitelintézet és a támogatott között történik.

A vizsgált alkotmányos jogok 
– Jogbiztonság elve: „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.” (Alkotmány 2. § (1) bek.)
– Jogorvoslathoz való jog: „A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.” (Alkotmány 57. § (5) bek.)

Az alkalmazott jogszabályok és egyéb rendelkezések
Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény (Ávt.)
A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.)
A Magyar Köztársaság 2000. évi költségvetéséről szóló 1999. évi CXXV. törvény
A lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001. (I. 31.) Korm. rendelet (Kr.)
A Magyar Államkincstárról szóló 311/2006. (XII. 23.) Korm. rendelet

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa számára feladat- és hatáskört, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) határozza meg. Az Obtv 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Tekintettel arra, hogy az ügyben a Magyar Államkincstár és a jegyző mint eljáró szervek az Obtv. 29. § (1) a) pontja szerinti közigazgatási feladatot ellátó szervek, így eljárásuk vizsgálata az Obtv. 16. §-a alapján egyértelműen ombudsmani hatáskörbe tartozik. A panaszos által sérelmezett ügyvédi tevékenység azonban nem tartozik az Obtv. 29. § (1) bekezdésében meghatározott hatóságok körébe, ezért vizsgálatom az ügyvéd tevékenységére nem terjed ki. A panaszos számára a döntést követően a jogorvoslati lehetőség nem volt biztosítva.

II. Az ügy érdemének tekintetében
1/ Az anyagi jogi szabályok alkalmazásával összefüggésben
A panaszosok lakásuk elidegenítése során, az akkor hatályos Kr. 21. § (2) bekezdése alapján, Budapest Főváros XVII. Kerülete Önkormányzatának jegyzőjétől kérték a kedvezmény visszafizetésének felfüggesztését. A jegyző a Kr. előírásaival szemben nemcsak a lakáscélú kedvezmény visszafizetésnek felfüggesztését rendelte el, hanem a megelőlegező kölcsön visszafizetését is. Ezt követően a panaszosok a támogatások együttes összegét helyezték el letétbe. Majd a kincstár regionális igazgatóságának munkatársa jogszabályi előírás hiányában előírta az ügyvédi letétből a 1.500.000 Ft-nak a kincsár számlájára való utalást. 
A Magyar Köztársaság 2000. évi költségvetéséről szóló törvényben kapott felhatalmazás alapján a Kormány rendeletben szabályozta a gazdasági lehetőségekkel összhangban a házasok, a többgyermekes fiatal családok és más arra rászorultak lakásigénye kielégítése érdekében a lakáscélú támogatásokat.
A Kr. 21. §-ának (4) bekezdése szerint, amennyiben a lakáscélú támogatásban részesült a lakásigényét a lakás értékesítését követően másik lakás vásárlása útján elégíti ki a lakáscélú kedvezmény visszafizetésével kapcsolatos kötelezettségét kérelme alapján a lakás fekvése szerinti önkormányzat jegyzője felfüggeszti. Továbbá ugyane szakasz (5) bekezdésének értelmében a felfüggesztés időtartama alatt a lakás tulajdonosának kérelmére, amennyiben a másik lakás megszerzése még nem történt meg a kedvezménnyel vásárolt lakást a Kincstár tehermentesíti, ha a tulajdonos a kincstári letéti számlára az igénybevett támogatás összegét befizette.
A kincstár elnökének álláspontja szerint is a panaszosok sérelme indokolt. A helyes eljárás az lett volna, hogy az igazgatóság kiadja a törlési engedélyt és intézkedik a letét különbözetének a visszautalásáról. Ez utóbbira csak 2007 júliusában a rövid úton történő megkeresésemet követően került sor.

2/ A kincstár eljárásának szabályozásával összefüggésben
A Kr. 44. §-a rendelkezik az eljárási szabályokról. Az (1) bekezdés alapján „az e rendeletből eredő valamennyi polgári jogi jogviszonyban a Magyar államot a kincstár képviseli.” A (2) bekezdés szerint a Kincstár, valamint az önkormányzat jegyzőjének az e rendeletben szabályozott hatósági eljárására a Ket. szabályait kell alkalmazni.
Ezt követően vizsgálatom arra irányult, hogy a kincstár 21. § (5) bekezdése szerint megtett intézkedéseire milyen eljárási szabályok vonatkoznak.
A kincstár a jelzálog valamint elidegenítési és terhelési tilalom törlése érdekében kiadott iratában hatáskörét a Kr. 44. § (1) bekezdésére, vagyis polgári jogi szabályokra alapítja.
Az Ávt. 66. § (1) bekezdés értelmében a más személy tulajdonában lévő ingatlanon az állam javára fennálló jelzálogjog törlésével kapcsolatos jognyilatkozat megtételére a kincstár jogosult. E szabály alapján a kincstár egy polgári jog területére tartozó jognyilatkozatot tesz, annak formai és tartalmi követelményei szerint, feltételezve az ügyletben résztvevő felek közös megállapodását és esetleges jogvitáik bíróság előtti eldöntését.
Az Alkotmánybíróság az 548/B/2002. számú határozatában kimondta, hogy „a jogforrási hierarchia tiszteletben tartásának követelményéből sem fakad olyan alkotmányos szempontból védhető igény, hogy valamely törvény fogalmi meghatározását nem annak végrehajtásáról rendelkező alacsonyabb szintű jogszabály alkotója eltérő (vagy hasonló) tárgykör szabályozása során átvegye, illetve annak alkalmazásáról rendelkezzen. A jogszabályszerkesztés során az értelmező rendelkezések célja éppen az, hogy az adott szabályozási körre nézve a jogszabály alkalmazása szempontjából legfontosabb fogalmakat meghatározza.”
A támogatásokat szabályozó kormányrendelet, pedig nem az Átv-nek a végrehajtási rendelete, ezért a Kr. eltérő fogalmakat és eljárási rendet is megállapíthat.
A közigazgatási eljárás egyik jellemzője, hogy annak egyik alanya mindenképpen egy hatóság, amelyhez annak másik alanya az ügyfél általában kérelemmel fordul. A Ket. 12. §-ának (2) bekezdése szerint közigazgatási hatósági ügy „a) minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási hatóság az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot, tényt vagy jogosultságot igazol, hatósági nyilvántartást vezet vagy hatósági ellenőrzést végez,”
A Kr. maga is rendelkezik arról, hogy a rendeletben szabályozott hatósági eljárásban a Ket. szabályait kell alkalmazni, kifejezetten két esetet meg is jelöl a 18. § (13) és a (15) bekezdéseit, azonban a jelen ügyben alkalmazandó 21. § (5) bekezdésében meghatározott intézkedés eljárási szabályainak meghatározásáról hallgat.
A vizsgált jogviszonyban az eljárás kérelemre indul, a benne részt vevő felek egyike az ügyfél, a másik fél, pedig egy államigazgatási szerv, aki vizsgálja és igazolja a jogszabályban foglalt feltételek teljesítését, majd intézkedik a tehermentesítésről, vagyis a fél kérelmére jogosultságot állapít meg. 
Álláspontom szerint a fentiek miatt a kincstár vizsgált eljárása közigazgatási hatósági ügy.
A vizsgálat következő kérdése arra irányul, hogy e jogviszonyra kiterjed-e a Ket. hatálya. E szempontból eligazítást nyújt a törvény 13. § (1) bekezdése, amely kimondja, hogy e törvény rendelkezéseit a központi költségvetési terhére jogszabály alapján juttatott támogatással összefüggő eljárásokban csak akkor kell alkalmazni, ha az ügyfajtára vonatkozó törvény eltérő szabályokat nem állapít meg. 
A vizsgált ügyfajtára nem található a jogforrások között eltérő törvényi szintű szabályozás, vagyis a különös eljárási szabályok nem kerültek megalkotásra. Ilyen esetben a jogbiztonság érdekében a követendő eljárás álláspontom szerint a Ket. szabályainak maradéktalan alkalmazása.

III. Az alapvető jogok tekintetében
A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények. (9/1992. (I. 30.) AB határozat)
Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. (75/1995. (XI. 21.) AB határozat)
A határidők a jogilag szabályozott eljárások olyan elemei, amelyek általában az eljárások, ezen belül különösen egyes eljárási cselekmények lefolytatása, illetőleg bizonyos jogosultságok gyakorlása vagy kötelezettségek teljesítése ésszerű időn belül való befejezését írják elő; megakadályozzák az eljárások parttalanná válását, ugyanakkor biztosítják – többek között – az alapjogok gyakorlásának lehetőségét. (23/2005. (VI. 17.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) AB határozatban, a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. A döntés szerint az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket. Az ügyfél ugyanis nem építkezhet, nem vállalkozhat, kereskedelmi tevékenységet nem végezhet, gépjárművet nem vezethet hatósági engedély nélkül. A kérelmező kénytelen tehát – beadványa jogszerű elbírálása érdekében – a hatósághoz fordulni. Az Alkotmánybíróság mindezek alapján hivatalból eljárva mulasztásban megnyilvánuló alkotmánysértést állapított meg azért, mert az általános és a különös államigazgatási eljárási törvényekben egyébként tételesen előírt ügyintézési határidők – a közigazgatási szerv mulasztásából eredő – be nem tartása ellen a jogszabályok nem nyújtottak hatékony jogvédelmi eszközt az ügyfél számára. 
Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a jogorvoslathoz való jog tényleges érvényesüléséhez a „jogorvoslás” lehetősége is szükséges, vagyis az, hogy a jogorvoslat fogalmilag és szubsztanciálisan tartalmazza a jogsérelem orvosolhatóságát (23/1998. (VI. 9.) AB határozat, 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, 19/1999. (VI. 25.) AB határozat). 
A fentiek alapján megállapítom, hogy a Magyar Államkincstár, vagyis egy államigazgatási szerv eljárásában nem biztosítottak azok az eljárási garanciák, amelyek az ügyfelek érdekeinek védelmét hivatottak szolgálni, különösen az eljárási határidők betartása, a döntéshozatali kényszer és a szerv intézkedésével szembeni jogorvoslat. A kincstár a lakáscélú állami támogatásokkal kapcsolatos eljárási cselekményei a jogállamiságból eredő jogbiztonság követelményével és a tisztességes eljárással, valamint a jogorvoslati joggal összefüggő jogok tekintetében visszásságot okoztak.
Figyelemmel arra, hogy a kincstár intézkedett a jogellenesen letétbe helyeztetett összeg visszautalásáról a vizsgált ügyben feltárt alapjogi visszásság megállapítása mellett, külön intézkedést nem kezdeményezek. 

Kezdeményezés
1/ Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Magyar Államkincstár elnökénél, hogy a lakás célú állami támogatással megszerzett ingatlanok tehermentesítésével kapcsolatos eljárása során maradéktalanul biztosítsa a Ket. alkalmazását.
2/ Felhívom a jegyző figyelmét, hogy a jövőben eljárása során kiemelt figyelmet fordítson a Kr.-ben megfogalmazott szabályok betartására.

Budapest, 2008. július 28.
Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Alkalmazott jogszabályok
Az állami vagyonról szóló 2007. évi CVI. törvény
66. § (1) Más személy tulajdonában lévő ingatlanon a Magyar Állam javára fennálló jelzálogjog, valamint elidegenítési és terhelési tilalom érvényesítésével, törlésével, az azzal való rendelkezéssel kapcsolatos jognyilatkozat megtételére - ha jogszabály eltérően nem rendelkezik - az állam nevében a kincstár jogosult.
(2) A Magyar Államot megillető elővásárlási vagy vételi jog gyakorlására – ha törvény vagy kormányrendelet eltérően nem rendelkezik – az MNV Zrt. jogosult.

A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény
12. § (1) A közigazgatási hatóság eljárása során az e törvény hatálya alá tartozó közigazgatási hatósági ügyekben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.
(2) Közigazgatási hatósági ügy (a továbbiakban: hatósági ügy):
a) minden olyan ügy, amelyben a közigazgatási hatóság az ügyfelet érintő jogot vagy kötelességet állapít meg, adatot, tényt vagy jogosultságot igazol, hatósági nyilvántartást vezet vagy hatósági ellenőrzést végez,
b) a tevékenység gyakorlásához szükséges nyilvántartásba vétel és a nyilvántartásból való törlés – a fegyelmi és etikai ügyek kivételével – ha törvény valamely tevékenység végzését vagy valamely foglalkozás gyakorlását köztestületi vagy más szervezeti tagsághoz köti.
(3) E törvény alkalmazása szempontjából közigazgatási hatóság (a továbbiakban: hatóság) a hatósági ügy intézésére hatáskörrel rendelkező
a) államigazgatási szerv,
13. § (2) E törvény rendelkezéseit
a) az iparjogvédelmi eljárásokban,
b) az államháztartás javára teljesítendő, törvényben meghatározott, illetve a Közösségek költségvetésével megosztásra kerülő kötelező befizetésekkel és a központi költségvetés, valamint az elkülönített állami pénzalap terhére jogszabály alapján juttatott támogatással összefüggő eljárásokban,
c) a külföldiek beutazásával és magyarországi tartózkodásával kapcsolatos eljárásokban, valamint a menedékjogi eljárásban,
d) a piac felügyeleti és a piac szabályozásával kapcsolatos eljárásokban,
e) a pénz- és tőkepiaci, a biztosítási, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztári és a magán-nyugdíjpénztári tevékenység felügyeletével kapcsolatos eljárásban,
f) a közbeszerzésekkel kapcsolatos jogorvoslati eljárásban
csak akkor kell alkalmazni, ha az ügyfajtára vonatkozó törvény eltérő szabályokat nem állapít meg.
15. § (1) Ügyfél az a természetes vagy jogi személy, továbbá jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, akinek (amelynek) jogát, jogos érdekét vagy jogi helyzetét az ügy érinti, akit (amelyet) hatósági ellenőrzés alá vontak, illetve akire (amelyre) nézve - tulajdonát, jogait és vagyontárgyait is ideértve - a hatósági nyilvántartás adatot tartalmaz.

A Magyar Köztársaság 2000. évi költségvetéséről szóló 1999. évi CXXV. törvény
91. § (1) Felhatalmazást kap a Kormány, hogy
e) rendeletben állapítsa meg a fiatal házasok, a többgyermekes családok és más arra rászorultak méltányolható igényű otthonhoz jutásához szükséges támogatás, valamint hitelek kamattámogatásának módját, továbbá ezek részletes szabályait,

A lakáscélú állami támogatásokról szóló 12/2001. (I. 31.) Korm. rendelet
21. § (1) Ha a kedvezmény, adó-visszatérítési támogatás igénybevételével épített, bővített, vásárolt lakást – építés, bővítés esetén a használatbavételi engedély megadását, vásárlás esetén az adásvételi szerződés megkötését követő – 10 éven belül lebontják – kivéve, ha a bontás természeti katasztrófa miatt vált szükségessé –, illetőleg elidegenítik, vagy az nem a támogatott személy és a vele együttköltözők lakóhelyéül szolgál, illetve a lakás használatát harmadik személynek átengedik, akkor a lakás tulajdonosa köteles a támogatás(ok) folyósított összegét a (10), (13) bekezdésekben foglaltak szerint bejelenteni és visszafizetni. E szabályt a fiatalok otthonteremtési támogatása körében is alkalmazni kell azzal az eltéréssel, hogy a bontási, eltérő célra hasznosítási, valamint elidegenítési tilalom időtartama 5 év. Ha a lakást a tulajdonos tehermentesíteni kívánja, és nem kéri a támogatások visszafizetésének jegyzői felfüggesztését, akkor köteles a támogatás(ok) folyósított összegét visszafizetni. A visszafizetési kötelezettség érvényesítése iránt a Kincstár intézkedik.
(4) Ha a lakás tulajdonosa a lakásigényét a lakás cseréjével, vagy a lakás értékesítését követően másik lakás építése vagy vásárlása útján elégíti ki, a kedvezmény, adó-visszatérítési támogatás, illetőleg a fiatalok otthonteremtési támogatása visszafizetésével kapcsolatos kötelezettségét építési szándék esetében három, vásárlási szándék esetében 1 évig fel kell függeszteni. A felfüggesztés időtartama méltányolható esetben egy alkalommal legfeljebb 1 évvel hosszabbítható meg. A felfüggesztés időtartamát a bontás vagy eltérő hasznosítás tényleges megkezdésének, illetőleg az elidegenítésről szóló szerződés megkötésének napjától kell számítani. A visszafizetési kötelezettséget a tulajdonos kérelme alapján függeszti fel a lakás fekvése szerinti önkormányzat jegyzője.
(5) A felfüggesztés időtartama alatt a lakás tulajdonosának kérelmére, amennyiben a másik lakás megszerzése még nem történt meg, a kedvezmény, adó-visszatérítési támogatás igénybevételével épített, vásárolt, illetőleg a fiatalok otthonteremtési támogatásával vásárolt lakást a Kincstár tehermentesíti, ha a tulajdonos az igénybevett támogatás(ok) összegét a pénzügyminiszter által kiadott tájékoztatóban közzétett kincstári letéti számlára befizette. A másik lakás megszerzésének hitelt érdemlő igazolása esetén a felfüggesztés megszüntetéséről a jegyző határozatban intézkedik és megállapítja a kincstári letéti számláról a tulajdonosnak kifizethető összeget, továbbá a Kincstár egyidejű, elektronikus úton történő értesítése mellett intézkedik a terhek másik lakásra történő bejegyeztetése iránt. A Kincstár a felfüggesztés megszűntetéséről történő tudomásszerzését követően 15 napon belül átutalja a jogosultnak a jegyzői határozatban megállapított összeget a jogosult határozatban megjelölt bankszámlájára. Ha a tulajdonos a másik lakás megszerzését a felfüggesztés időtartama alatt nem igazolja, vagy kisebb értékű lakás megszerzését igazolja, úgy a kincstári letéti számlán elhelyezett összeg, illetve annak az eladási és a vételár különbözetével arányos része visszafizetett támogatásnak minősül, amelynek központi költségvetés javára történő átvezetéséről a jegyzői határozat alapján a Kincstár intézkedik.
(6) Ha a lakás tulajdonosa a (4) bekezdés szerinti határidő lejártáig az újabb lakás megszerzését hitelt érdemlően igazolja (az adásvételi vagy csereszerződés esetén a tulajdonjog bejegyzése iránti kérelem ingatlan-nyilvántartási bejegyzését tartalmazó hiteles tulajdoni lap másolatával, építés esetében a használatbavételi engedély bemutatásával), és a korábbi lakás elidegenítéséből származó teljes bevételt számlával vagy szerződéssel és értékbecsléssel igazoltan az új lakás megszerzésére fordította, az (1) bekezdés szerinti kötelezettség az eredeti határidő lejártáig terheli. A kedvezményt, az adó-visszatérítési támogatást, a megelőlegező kölcsön időszaka alatt az állam által fizetett ellenszolgáltatásokat, illetőleg a fiatalok otthonteremtési támogatása visszafizetését biztosító jelzálogjognak az ingatlan-nyilvántartásban az újabb lakásra való átjegyzése iránt az önkormányzat jegyzője intézkedik. A megelőlegező kölcsönt biztosító jelzálogjog újabb ingatlanra történő átjegyezhetőségéről a hitelintézet dönt és intézkedik.
(7) A földhivatali eljárásban a kedvezmény, az adó-visszatérítési támogatás illetőleg a fiatalok otthonteremtési támogatása visszafizetésének kötelezettsége esetén az (1) bekezdés szerinti elidegenítésről szóló szerződéshez csatolni kell a Kincstár igazolását arról, hogy az eladó a kedvezmény, az adó-visszatérítési támogatás összegét, illetőleg a fiatalok otthonteremtési támogatását visszafizette, vagy a lakás fekvése szerinti önkormányzat jegyzőjének az igazolását arról, hogy az eladó visszafizetési kötelezettségét felfüggesztették, illetőleg az elidegenített lakás helyett a kötelezettség másik lakást terhel, és az ezt biztosító jelzálogjogot e rendelet előírásai szerint bejegyezték.
(8) A (1) bekezdés szerinti elidegenítésről szóló szerződés alapján a tulajdonjognak az ingatlan-nyilvántartásba történő bejegyzésére irányuló kérelem csak akkor fogadható el, illetőleg akkor teljesíthető, ha a (7) bekezdésben említett igazolást a szerződéshez csatolták.
(11) A lakás fekvése szerinti önkormányzat jegyzője a (10) bekezdés szerinti bejelentést, illetve a (10) bekezdés szerinti eseményekről való tudomásszerzését követően, ha a lakás tulajdonosa az (5) bekezdés szerinti felfüggesztést nem kérte, az iratokat 5 napon belül átteszi a Kincstárnak a lakás fekvése szerint illetékes regionális igazgatóságához, amely határozatban kötelezi a lakás tulajdonosát az (1) bekezdés szerinti támogatások visszafizetésére.