Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
Jelentése
az OBH 1145/2008. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna

A vizsgálat megindítása
A panaszos tájékoztatta az országgyűlési biztost arról, hogy 15 éves, állapotos lánya 2007. április 12-én engedély nélkül – a szülők tudomása szerint Vásárosnaményben élő barátjához – távozott. A panaszos és felesége gyermekük és születendő unokájuk érdekében a rendőrség, a gyermekjóléti szolgálat és gyámhatóság segítségét kérték, azt azonban – álláspontjuk szerint – nem kapták meg. A panaszos az országgyűlési biztoshoz fordult annak érdekében, hogy születendő unokáját saját háztartásában nevelhesse. 
A beadványban foglaltakkal kapcsolatban felmerült az anyát a gyermek születése előtt megillető, továbbá a gyermek kiemelt védelemhez való joga sérelmének gyanúja, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján vizsgálatot indítottam. 
Az ügy korrekt feltárása érdekében Tornyospálca Község jegyzőjétől (jegyző), Anarcs Község Szociális Ellátó Szolgálat Tornyospálcai Területi Iroda (gyermekjóléti szolgálat), továbbá Vásárosnamény és Kisvárda Város Gyámhivatalai vezetőitől, végül a Vásárosnaményi Városi Rendőrkapitányság vezetőjétől (rendőrség) tájékoztatást és a vonatkozó dokumentumok másolatának rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az érintett alkotmányos jogok
– Az állam alapvető jogvédelmi kötelezettsége: „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége” [Alkotmány 8. § (1)]
– Az anyát a gyermek születése előtt megillető védelemhez fűződő joga. „A Magyar Köztársaságban az anyáknak a gyermek születése előtt és után külön rendelkezések szerint támogatást és védelmet kell nyújtani.” [Alkotmány 66. § (2)]
– A gyermek kiemelt védelemhez való joga. „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.” [Alkotmány 67. § (1)]

Az alkalmazott jogszabályok
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról (Obtv.)
1991. évi LXIV. törvény a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
1997. évi XXXI. tv. a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
1994. évi XXXIV. tv. a rendőrségről (Rtv.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

A megállapított tényállás
A gyermek édesanyja 2007. április 14-én bejelentette a Kisvárdai Városi Rendőrkapitányságon lánya eltűnését, vélelmezett (vásárosnaményi) tartózkodási helyét. A kisvárdai rendőrség az országos körözést kiadta, kérte a társhatóság segítségét. A vásárosnaményi rendőrség a gyermeket április 23-án átadta az édesanyának.
A panaszos lánya április 26-án ismét engedély nélkül távozott otthonról, a rendőrség a következő napon átadta az anyának.
A gyermek szülei 2007 áprilisában felkeresték a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját, szóban és írásban is tájékoztatták arról, hogy lányuk rendszeresen Vásárosnaményben élő, ugyancsak fiatalkorú barátjához szökik. A szülők – bízva abban, hogy ezzel a gyermek további szökését megakadályozzák – „intézeti elhelyezésére” tettek javaslatot. A családgondozó a jelzést követően megkezdte a gyermek alapellátásba való gondozását, április 27-én környezettanulmányt, helyzetértékelést, gondozási tervet készített, kitöltötte a gyermekkel kapcsolatos információkat tartalmazó adatlapot. Az adatlapon szerepel, hogy a gyermek terhessége miatt megszakította tanulmányait. A gondozási tervben a családgondozó rögzítette a gyermek, a szülők és a családgondozó vállalt feladatait. A felvett adatlapokat a gyermek nem írta alá, így nem tudható, hogy az abban foglaltakról (saját vállalásairól) tudomása lett volna.
Az anya május 3-án ismét jelentette a gyermek eltűnését. A kisvárdai rendőrség május 4-én és 16-án ezúttal is a tárhatóság segítségét kérte. A gyermek feltehetőleg néhány napra hazament, mert a családgondozó két alkalommal találkozott vele.
Május 21-én a gyermek ismét távozott otthonról, az anya a rendőrség segítségét kérte. A családgondozó a szökésről való értesülést követően telefonon felvette a kapcsolatot a vásárosnaményi gyermekjóléti szolgálat munkatársával, aki a megadott lakcímre kiment, de a gyermeket nem találta ott.
Május 24-én a családgondozó – az alapellátásban való gondozás eredménytelensége miatt – a gyermek védelembe vételét kezdeményezte. 
A gyermeket a rendőrség június 6-án és 9-én visszavitte a szüleihez.
Június 7-én a gyámhatóság, a gyermek, az anya, a családgondozó részvételével a védelembe vétel tárgyában tárgyalást tartott. A gyámhatóság 1752/2007. számú, 2007. június 15-én kelt határozatával a gyermek védelembe vételét rendelte el. 
Az anya szeptember 3-án bejelentette a családgondozónak lánya eltűnését, aki telefonon ismét segítséget kért a Vásárosnaményben dolgozó kollégájától. A vásárosnaményi gyermekjóléti szolgálat munkatársa kiment a családhoz, de senkit nem talált otthon. 
A családgondozó szeptember 10-én írásban kérte a vásárosnaményi gyermekjóléti szolgálat segítségét, jelezte, hogy a panaszosok lánya gyermeket vár, védőnői tanácsadáson nem volt. A szeptember 19-én kelt válasz szerint a vásárosnaményi családgondozó és védőnő felkereste a gyermeket tartózkodási helyén, a védőnő felhívta a figyelmét a terhes gondozás jelentőségére, továbbá arra, hogy azt Vásárosnaményben is igénybe veheti.  
Szeptember 17-én kelt levelében a tornyospálcai gyermekjóléti szolgálat munkatársa a rendőrségnek jelezte a gyermek eltűnését. A gyermeket szeptember 19-én a rendőrség átadta a szülőknek, erről telefonon tájékoztatta a családgondozót. A családgondozó szeptember 20-án találkozott a gyermekkel, aki két nap múlva ismét megszökött otthonról.
A gyermek ismételt szökését október 12-én a kisvárdai gyermekjóléti szolgálat jelezte a kisvárdai rendőrségnek. A rendőrség november 8-i keltezéssel kérte a vásárosnaményi rendőrségtől a gyermek felkutatását. 
A december 14-én kelt vásárosnaményi rendőri jelentés szerint a panaszos lányát és barátját október 31-én Budapesten igazoltatták (arról nincs adat, hogy a gyermek országos körözését elrendelték volna). A vásárosnaményi lakcímen való szurópróbaszerű rendőri ellenőrzés nem vezetett eredményre. 
A tornyospálcai védőnő először 2008. január 17-én kelt „eset észlelő” lapon tájékoztatta a családgondozót arról, hogy a gyermek tartózkodási helye szerint illetékes védőnővel, a Vásásrosnaményi és Fehérgyarmati Kórházzal felvette a kapcsolatot (arról nincs adat, hogy a kapcsolatfelvétel milyen jelzés alapján történt). A védőnő feljegyzése szerint a Vásárosnaményi Városi Kórház – 2007. december 27-én és 28-án – a várandós anyán belső, és ultrahangvizsgálatot végezett. Nincs információm arról, hogy a fiatalkorú anya hogyan került az egészségügyi intézménybe, meddig tartózkodott ott, a kórház a vizsgálatról a gyermek törvényes képviselőjét értesítette-e, mikor és kivel távozott onnan, a vizsgálattól a szülésig tartó időszakban tartózkodási helyéről volt-e tudomása a vele kapcsolatban álló segítő szerveknek, vagy hatóságoknak.
Az gyermek tartózkodási helyéről 2007 szeptemberétől 2007. decemberi orvosi vizsgálatáig, majd a szülésig nincs információ. 
A panaszos és felesége 2008. január 25-én a polgármesteri hivatalban idézés nélkül megjelent, jegyzőkönyvbe foglalt nyilatkozatukban jelezték, hogy születendő unokájuk felett a gyámságot vállalják. A jegyzőkönyvet a jegyző megküldte a panaszosok lakóhelye szerint illetékes gyámhivatalnak.
A panaszosok unokája 2008. január 29-én – Budapesten – megszületett. A szülésről a kórház védőnője telefonon értesítette a tornyospálcai védőnőt és a nagyszülőket.
Kisvárda Város Gyámhivatala 1014-3/2008. VI. számú, 2008. február 5-én kelt határozatával az újszülött gyámjául az anyai nagyszülőket rendelte.
A jegyző 2008. február 13-án kelt levelében arról tájékoztatott, hogy az újszülött és édesanyja a nagyszülőknél élnek, a védőnő rendszeresen látogatja a családot, az újszülöttet gyermekorvos vizsgálta. Vásárosnamény Város Gyámhivatalában az ügyben nem indult eljárás.

A vizsgálat megállapításai
A gyermekvédelmi törvény meghatározása szerint a veszélyeztetettség olyan – magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult – állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja, vagy akadályozza. A szülői házat rendszeresen elhagyó, oda csak alkalmanként – többnyire a rendőri intézkedésre – visszatérő gyermek értelmi fejlődése veszélybe került azáltal, hogy tankötelezettségét nem teljesítette. Ugyancsak fennállt a veszélyeztetettségének lehetősége a gondozatlan terhesség miatt a gyermek (és magzata) fejlődése tekintetében is. 
A Gyvt. a gyermek veszélyeztetése esetén – többek között – a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos, a közoktatási intézmények és a rendőrség számára jelzési kötelezettséget ír elő. A gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó személyeket, szolgáltatókat, hatóságokat, a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében együttműködési és kölcsönös tájékoztatási kötelezettség terheli. A gyermek veszélyeztetettségét, a gyermekvédelmi jelzőrendszert, a jelzőrendszer tagjainak együttműködési és tájékoztatási kötelezettségét a családon belüli erőszakról és a kiskorúak védelmével kapcsolatos rendőri feladatok végrehajtására kiadott 13/2003. (III. 27.) számú ORFK intézkedés a Gyvt-vel összhangban határozza meg. Az Intézkedés VI. fejezet 31. pontja szerint ”Ha a rendőri intézkedés, illetőleg büntető, vagy államigazgatási eljárás során a kiskorú veszélyeztetettsége állapítható meg, a rendszeresített adatlap (1. számú melléklet) megküldésével haladéktalanul jelzést kell adni a gyermekjóléti szolgálatnak…” 
Mindezekre figyelemmel megállapítottam, hogy a rendőrség a jelzési kötelezettségének nem tett eleget.  Megállapítottam továbbá azt is, hogy azokban az esetekben, amikor a gyermek a szülői házból való távozását – az erről való tudomásszerzést követen – a lakóhelye szerint illetékes rendőrség, valamint a családgondozó nyomban jelezte, a gyermek az ismert (vásárosnaményi) tartózkodási helyén valóban megtalálható volt, és a szüleinek át tudták adni. A gyermek 2007. szeptember végén történt, a szülői házból való távozásáról a kisvárdai rendőrség a társhatóságot több, mint egy hónap múlva értesítette.  
Az áttanulmányozott iratok alapján a gyermek alapellátásban való gondozásba vételekor (2007. április) a családgondozónak tudomása volt a gyermek terhességéről, továbbá arról, hogy tankötelezettségét nem teljesíti. Azonban sem a terhességet nem jelezte a védőnőnek vagy a gyermekorvosnak, sem a tankötelezettség elmulasztása miatt nem vette fel a kapcsolatot az iskolával. Ugyanakkor arról sem áll rendelkezésemre adat, hogy a mulasztást az iskola jelezte volna a jegyzőnek, vagy a gyermekjóléti szolgálatnak.
Mindezeken túl a védelembe vételi határozatban a gyermek részére megállapított magatartási szabályok között nem szerepel a terhesgondozáson való részvételre kötelezése, és azt a védelembe vétel után készült egyéni gondozási-nevelési terv sem tartalmazza.
Késedelmes volt a védőnő első jelzése is, valamint arról sincs adat, hogy a fiatalkorú várandós anya vizsgálatáról a kórház értesítette volna a szülőket. 
Az alapvető jogok a gyermekeket is, mint minden más jogalanyt megilletik. Az alapvető jogok érvényesülésének garanciája az Alkotmány 8. §-ában rendelt, az állam alapvető intézményvédelmi kötelezettsége, mely szerint „A Magyar Köztársaság elismeri az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait, ezek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége”. 
A gyermekek azonban speciális jogalanyok, akik életkoruk miatt nem, vagy csak korlátozottan képesek jogaik képviseletére, adott helyzetben saját érdekeiket sem képesek felismerni, ahhoz – olykor akaratuk ellenére is – segítséget, támogatást kell kapniuk. Az Alkotmány 67. § (1) bekezdése az – alapjogvédelmi kötelezettségen túl  – deklarálja a gyermeknek a család, az állam és a társadalom részéről megillető megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéshez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát. 
A gyermek nevelése, fejlődésének biztosítása a Gyermekek jogairól szóló 1989. november 20-án kelt New Yorki Egyezmény (kihirdetve: 1991. évi LXIV. törvénnyel) 18. cikk 1. pontja megfogalmazásában elsődlegesen a szülők felelőssége és kötelezettsége. Az Egyezményben említett jogok biztosítása és előmozdítása érdekében a részes államoknak azonban megfelelő segítséget kell nyújtaniuk a szülőknek és a gyermek törvényes képviselőinek a gyermek nevelésével kapcsolatban reájuk háruló felelősség gyakorlásához, és gondoskodniuk kell – többek között – a gyermekjóléti szolgálatok létrehozásáról. (2. pont) A gyermeknek az a joga tehát, hogy az állam részéről a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemben és gondoskodásban részesüljön az állam alkotmányos kötelességét alapozza meg a gyermek fejlődésének védelmére. (Az értelmezett Alkotmány, Szerk.: Dr. Holló András és Dr. Balogh Zsolt, Magyar Hivatalos Közlönykiadó, Budapest, 620. oldal) 
Az államnak ez a kötelessége alkotmányos alapot nyújt arra, hogy a törvényhozó a gyermekek alapjog gyakorlását korlátozza, azonban arra is, hogy a megvalósulás érdekében olyan jogi hátteret biztosítson, mely felhívható az alapjog érvényesülésének vizsgálatakor. 
Álláspontom szerint a gyermekjóléti szolgáltatatás létrehozásával és működtetésével kapcsolatos törvényi kötelezettség teljesítése azonban csupán szükséges, de nem elégséges feltétele a gyermeki jogok, így a gyermek kiemelt védelemhez fűződő joga érvényesülésének. Ehhez a gyermekek védelmére köteles és jogosult hatóságok, szolgálatok, végső soron a gyermek veszélyeztetettségéről tudomással bíró minden személy aktív együttműködése szükséges.
Mindebből következően megállapítottam, hogy a törvényben felhívott hatóságok és intézmények jelzési kötelezettségük elmulasztásával, továbbá a késedelmes intézkedéssel az Alkotmányban deklarált, a gyermekeket megillető kiemelt védelemhez fűződő joggal összefüggésben visszásságot idéztek elő panaszos gyermeke tekintetében.  Ez a védelemhez való jog pedig a kiskorút – születendő gyermekére tekintettel – anyaként is megilleti, mellyel összefüggésben ugyancsak visszásságot idézett elő a hatóságok mulasztása.
A vizsgált esetben a fiatalkorú anya egészséges gyermeket szült, a szülői házba újszülött gyermekével visszatért, a nagyszülőket a gyámhivatal – jogszerűen – rendelte az újszülött gyámjául.
Összességében megállapítottam, hogy a gyermekvédelmi törvényben meghatározott jelzési, együttműködési és tájékoztatási kötelezettség nem, vagy csak részben valósult meg, a gyermek védelmére kötelezettek többnyire egymástól függetlenül/párhuzamosan, olykor késedelmesen jártak el, ennek következtében a fiatalkorú anya és gyermeke sorsának rendeződése nem a védelmükre létrehozott és arra köteles hatóságokon és szolgáltatást nyújtókon múlott. 

Intézkedések
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Kisvárda és Vásárosnamény Rendőrkapitánysága vezetőjénél kezdeményezem, hogy a Gyvt. 17. § (2) és (3) bekezdésében foglalt jelzési, együttműködési és tájékoztatási kötelezettségüknek, továbbá a 13/2003. (III. 27.) ORFK intézkedés VI. 31. pontjában előírt jelzési kötelezettségüknek minden esetben késedelem nélkül tegyenek eleget.  
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Anarcs Község Szociális Ellátó Szolgálat Tornyospálcai Területi Iroda családgondozójánál kezdeményezem, hogy a jövőben a Gyvt. 17. § (2) és (3) bekezdésében foglalt jelzési, együttműködési és tájékoztatási kötelezettségének ugyancsak maradéktalanul tegyen eleget.  
Az Obtv. 21. § (1) bekezdése alapján Tornyospálca Község jegyzőjénél kezdeményezem, hogy a védelembe vételi határozatban a gyermek veszélyeztetettsége megszüntetését leginkább szolgáló magatartási szabályokról minden esetben és kellő körültekintéssel döntsön.

Budapest, 2008. március 10.

Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet:
1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról
16. § (2) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről
1. Az Egyezményben részes államok minden erejükkel azon lesznek, hogy biztosítsák annak az elvnek az elismertetését, amely szerint a szülőknek közös a felelősségük a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért. A felelősség a gyermek neveléséért és fejlődésének biztosításáért elsősorban a szülőkre, illetőleg, adott esetben a gyermek törvényes képviselőire hárul. Ezeket cselekedeteikben mindenekelőtt a gyermek mindenek felett álló érdekének kell vezetnie.
2. Az Egyezményben említett jogok biztosítása és előmozdítása érdekében a részes államok megfelelő segítséget nyújtanak a szülőknek és a gyermek törvényes képviselőinek a gyermek nevelésével kapcsolatban reájuk háruló felelősség gyakorlásához, és gondoskodnak gyermekjóléti intézmények, létesítmények és szolgálatok létrehozásáról.

1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
5. § n) veszélyeztetettség: olyan - magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult - állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza.
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el - a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében - a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos, c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó, d) a rendőrség,
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek a) jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a gyermekjóléti szolgálatnál,
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni és egymást kölcsönösen tájékoztatni.
39. § (1) A gyermekjóléti szolgáltatás olyan, a gyermek érdekeit védő speciális személyes szociális szolgáltatás, amely a szociális munka módszereinek és eszközeinek felhasználásával szolgálja a gyermek testi és lelki egészségének, családban történő nevelkedésének elősegítését, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzését, a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, illetve a családjából kiemelt gyermek visszahelyezését.
(2) A gyermekjóléti szolgáltatás feladata a gyermek testi, lelki egészségének, családban történő nevelésének elősegítése érdekében
a) a gyermeki jogokról és a gyermek fejlődését biztosító támogatásokról való tájékoztatás, a támogatásokhoz való hozzájutás segítése,
b) a családtervezési, a pszichológiai, a nevelési, az egészségügyi, a mentálhigiénés és a káros szenvedélyek megelőzését célzó tanácsadás vagy az ezekhez való hozzájutás megszervezése,
c) a szociális válsághelyzetben lévő várandós anya támogatása, segítése, tanácsokkal való ellátása, valamint számára a családok átmeneti otthonában igénybe vehető ellátáshoz való hozzájutás szervezése,
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi.
(3) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki, és szükség esetén
e) intézkedik - az illetékes szervek bevonásával a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről,
f) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára a kifogásolt magatartás megszüntetése érdekében

1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
33. § (1) A rendőr a további intézkedés megtétele céljából elfogja és az illetékes hatóság elé állítja azt, d) aki a szülői felügyelet vagy a gyámság, illetőleg az intézeti nevelés hatálya alól engedély nélkül kivonja magát;

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
14. § (1) A települési önkormányzat a településen élő gyermekek veszélyeztetettségének megelőzését a gyermekjóléti szolgáltatás útján szervezi.
(3) A gyermekjóléti szolgálat
a) kezdeményezi, szervezi és összehangolja a Gyvt. 17. §-ában meghatározott, valamint más érintett személyek és szervezetek részvételét az észlelő- és jelzőrendszerben,
b) felhívja a Gyvt. 17. §-ában meghatározott személyeket és szerveket (a továbbiakban: a jelzőrendszer tagjai) jelzési kötelezettségük írásban - krízishelyzet esetén utólagosan - történő teljesítésére,
15. § (1) A gyermekjóléti szolgálat működésének megkezdéséről, tevékenységének céljáról és tartalmáról, továbbá elérhetőségéről, valamint szolgáltatásai igénybevételének módjáról tájékoztatja a települési, településrész lakosságát, továbbá a 14. § (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott személyeket és intézményeket.
(2) A 14. § (3) bekezdésének a) pontjában meghatározott személyekkel és intézményekkel való együttműködés, valamint tevékenységük összehangolása érdekében a gyermekjóléti szolgálat esetmegbeszélést tart. Az esetmegbeszélésen elhangzottakról feljegyzést kell készíteni.
(3) Az esetmegbeszélés történhet
a) lehetőség szerint a családot és a családdal foglalkozó szakembereket is bevonva, esetkonferencia, egy adott család ügyében tartott megbeszélés,
16. § (1) A kialakult veszélyeztetettség megszüntetésére irányuló családgondozás körében a gyermekjóléti szolgálat családgondozója személyes segítő kapcsolat keretében
a) támogatja a gyermeket az őt veszélyeztető körülmények elhárításában, személyisége kedvező irányú fejlődésében,
(2) Az (1) bekezdés szerinti családgondozást tervezett módon, határidő megállapításával kell teljesíteni.
17. § (1) A gyermekjóléti szolgálat, a családi konfliktusok megoldását az érintett családtagok közötti közvetítéssel, illetve más konfliktuskezelő, családterápiás módszer alkalmazásával segíti elő, vagy javaslatot tesz ilyen szolgáltatás igénybevételére.
19. § (1) A gyermekjóléti szolgálat a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó hatósági intézkedések közül javaslatot tehet
a) a jegyzőnek a gyermek védelembe vételére, illetve ideiglenes hatályú elhelyezésére,
20. § (2) A gyermekjóléti szolgálat - lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően - javaslatot tesz a gyermek védelembe vételére, ha a szolgálat előzetesen megkísérelte a veszélyeztetett gyermeknek az alapellátás keretében történő segítését, de az a gyermek vagy a szülő (törvényes képviselő) megfelelő együttműködésének hiánya miatt nem vezetett eredményre.
21. § (1) A védelembe vétel során a gyermekjóléti szolgálat vezetője, illetve a kirendelt családgondozó a jegyző határozata alapján biztosítja a gyermekjóléti szolgáltatást.
(2) A családgondozó a gondozási-nevelési tervet a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve, a Gyvt. 68. §-ának (4) bekezdésében meghatározott határidőre a szülő, a gyermek, az érintett személyek és - szükség esetén - szakemberek bevonásával készíti el. A terv elkészítésénél figyelembe kell venni az alapellátás során követett gondozási tervet és az alapellátás tapasztalatait.
(3) A gondozási-nevelési terv tartalmazza
a) a veszélyeztető körülmények megjelölését,
b) a védelembe vétel megszüntetéséhez szükséges változásokat, valamint ennek elérése érdekében a családgondozó, a szülő, továbbá a gyermek feladatait, határidők megállapításával,
c) a család részére szükséges ellátásokat,
d) a szükségesnek tartott hatósági, illetve bírósági eljárások kezdeményezésének megjelölését,
e) a segítséget nyújtó intézmények, illetve személyek megjelölését, feladataik meghatározásával együtt,
f) a szakmailag szükségesnek tartott egyéb rendelkezéseket.
22. § (1) A védelembe vétel során a kirendelt családgondozó feladata
a) a gyermek gondozásának, ellátása szervezésének és a szülői nevelés támogatásának folyamatos biztosítása, valamint
b) a jegyző tájékoztatása - felülvizsgálat keretében, illetve szükség szerint - a gyermek veszélyeztetettségére vonatkozó körülményekről.
(2) A védelembe vétel keretében folytatott családgondozásra a 16. § rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni.
(3) A családgondozó a szülővel és a gyermekkel fenntartott segítő kapcsolata során elősegíti, hogy
a) a szülő, illetve a gyermek fogadják el a gondozási-nevelési terv céljait, és működjenek együtt a tervben meghatározottak teljesítése érdekében,
b) a szülő, illetve a gyermek nyilatkozattal vállalják az a) pont alatti együttműködést,
c) a szülő váljon alkalmassá, illetve legyen hajlandó a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítására és a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének biztosítására,
d) az a)-c) pontban foglaltak alapján sor kerülhessen a védelembe vétel megszüntetésére.